316 



Og naar nu Stjernerne blegne og Kanopus og Orion 

 forsvinde fra Horizonten, da reiser Karavanen sig med 

 fornyede Kraefter. Den ene Dag gaaer efter den anden, 

 Solhede afvexler med Nattefrost, indtil endelig Fellahernes 

 gr0nne Marker vise sig. Omgivne af den nedgaaende 

 Sols Guldglands have Pyramidernes Masser og Mokkatams 

 golde Skrsenter sig i Veiret ; den majestsetiske Nil ruller 

 afsted mellem dem, og de sarazeniske Kalifers gamle Stad, 

 Kahira, Verdens Moder , udbreder sig der med sine 

 utallige Taarne og Kupler, Moscheer og Paladser. Kara- 

 vanen bar naaet sit Maal. JNilbaade ligge allerede parate 

 for at f0re dens Skatte til Havet, som skal bare dem over til 

 Europa, til Verdensstadernes Bazarer, til Fyrsternes Slotte, 

 til Videnskabens Museer, til Industriens Sale. 



Saaledes er da Kamelen i en endnu videre Betydning 

 end Beduinens 0rkenens Skib, den virkelige Bserer, ikke 

 af en omflakkende Hyrde og R0ver, men af Handelen og 

 hele Folkeslags Dannelse. Alene ved den ere bine hede 

 Jordstr0g, som det vand!0se Ocean adskiller, forbundne 

 med hinanden; de ere ikke mere adspredte utilgaengelige 

 0er, ikke de adsplittede Lemmer af samme store Moder, 

 men levende Lemmer i det store Verdensheles Tjeneste. 

 Det hassligste Dyr er det vigtigste ; den fordringslaseste 

 Skabning bar den mest storartede verdenshistoriske Betyd- 

 ning, den er, som Karl Ritter saa aandrigt siger, det 

 Middel, som fra Verdens Begyndelse var bestemt til at 

 fere Fastlandets Folkeslag sammen til fredelige Foreta- 

 gender og at bane Veien for Samkvemmet mellem Orien- 

 ten og Ocidenten paa samme Maade, som den menne- 

 skelige Ktmst, om end f0rst senere, ved Skibet bragte 

 Verdens forskjellige Kystlande i venskabelig Ber0relse med 

 hinanden . 



