319 



for den, Gaugamela, Kamelens Huus, kaldet, for at be- 

 vare Erindringen om den til fjerne Tider. 



Dromedaren udholder Suit og Terst ligesaagodt, ja 

 endog bedre end Lastkamelen. Som denne bar den i 

 Maven sin Vandkilde, og kan den ei tengere fmde de 

 tarvelige Tome til Foder, da udgjer, som det arabiske 

 Ordsprog saa trseffende siger, dens Pukkel Foderet. 

 Den udsuger gradeviis dens Fedt, og erstatter det senere, 

 om end langsomt, naar den atter kommer i Ro. 



Vore Hyrder rose sig af, at de kjende ethvert Dyr i 

 deres Flokke; men Kameelhyrden er langt mere fortrolig 

 med sine. Drager ban afsted paa en eller anden Tour, 

 beder ban for dem, og naar ban kommer hjem, lyde Sange 

 til de hurtige L0beres ^Ere. Blandt hundrede Kameelspor 

 kjender Beduinen sin Kameels, paa de flade eller dybe 

 Indtryk seer ban, om den gik let eller tungt. Er ban 

 faret vild, lader ban tr0stig Kamelen vende, thi den fin- 

 der Vei selv i det vaerste Vildnis. Om Dagen hviler og 

 gaaer ban i dens Skygge, om Natten varmer den ham, og 

 dens lydhere Ore vaager for ham. Den laedsker ham med 

 sin Maelk, klaeder ham med sin Uld, foder ham med sit 

 Kjed, naar den bliver ubrugbar efter 30 til 50 Aars tro 

 Tjeneste ; selv det ringeste af den er Beduinen til Nytte. Bar 

 Beduinen en Kameel, bar ban alt, den giver ham mere 

 end Hesten, Oxen og Faaret tilsammen, ban behever intet 

 andet. Med Foragt vilde ban vende den Ryggen, der bed 

 ham alle de i bans Eventyr omtalte Rigdomme og opfor- 

 drede ham til at forlade det bevaegelige Telt i Orkenen 

 og opslaae sig en fast Bopael ved Nilens Bredder under 

 Palmerne. Somanden svajrmer for Belgernes Brusen og 

 Stormens Brelen, Alpejaegeren for Lavinernes Torden og 

 Gletschernes Is, Beduinen for den frie uendelige Orken. 



