246 



Det hele Antal af Plante-Arter, som man kjender fra 

 samtlige hidtil aabnede Kulminer, beleber sig maaskee til 

 et Tusinde, medens man i Nutiden kjender ikke mindre 

 end henved 200,000 Planter med tydelige Blomster. Denne 

 Fattigdom paa Arter tilligemed den dermed felgende- Eens- 

 formighed i den hele Planteverden kan imidlertid ikke 

 forundre os, naar vi betaenke, at alle tofrabladede Planter 

 manglede, og at selv de eenfrebladede vare meget sparsomt 

 repraesenterede , medens disse Klasser danne mindst | af 

 alle levende Planter. Skulle vi s0ge noget Analogon til Kul- 

 formationens Skove i Nutiden, maatte det vel naermest vaere 

 enten Bregneskovene paa Bjergenes nederste Skraaning og 

 paa 0erne i de tropiske og subtropiske Egne, eller de store 

 Rerskove ved de sumpige Flodbredder sammesteds. Saavel 

 Bregnerne som de store tropiske Graesarter have det 

 soeregne, at de herske eensformigt over mange Qvadrat- 

 mile og traenge den 0vrige Plantevaext tilbage, hvorfor de 

 charakteristiske Bregneegne ere bekjendte for deres fattige 

 Flora. Saadanne Kaempetraeer, som Calamiterne, Lepidoden- 

 drerne og Sigillarierne fmdes nu neppe engang under de 

 gunstigste Forhold paa tropiske Kyster og 0er, end sige 

 under vore Breder, hvor nogle faa Alen eller vel endog 

 kun nogle faa Tommer ere den sterste H0ide, til hvilken 

 tilsvarende Former (urteagtige Bregner, Ulvef0dder, Skav- 

 graes) naae, og vi bestyrkes derved i den Slutning, hvortil 

 Jordens Udviklingshistorie i Almindelighed leder os, at der 

 i hine fjerne Tider maa have hersket et tropisk varmt Klima 

 over hele Jorden, der endog var gunstigere'for den naevnte 

 Plantevaext end Klimaet nu er det nogetsteds paa Jorden. 



Denne eensformige og kaempemaessige Plantevaext 

 fmdes imidlertid over hele Jorden, hvorsomhelst man har 

 aabnet Miner paa Steenkulformationens Lag, under Troperne 



