249 



Del er Geognostens Pligt at sege Analogier i Nutiden 

 til de Forandringer og Virksomheder, der paatraenge sig 

 bans Opmaerksomhed under bans Studium af Fortiden, og 

 vi maa derfor sparge os selv: Finde vi da nutildags 

 intetsteds i Verden Planter samlede i st0rre Msengde og 

 sterre Masser, end det kan skee i vore levende Skove? De 

 ved Flod- og Havstremninger sammenskyllede Traestammer 

 paa den ene Side, og de i T0rvemoserne opsamlede 

 Plantelevninger paa den anden Side afgive Exempler paa 

 Opbobning af Plantestoffer i saa stor Maengde, at vi 

 kunne tsenke os, at Kullag af betydelig Maegtighed i sin 

 Tid kunne vaere blevne dannede paa lignende Maade. 



I Verdensdele, som Amerika, hvor Nybyggernes 0xe 

 endnu ikke bar ryddet Skovene, tilbagelaegge Floderne ofte 

 deres Leb Hundreder af Mile gjennem taette Urskove, 

 Stremmen udskaerer Flodbredden, og talrige Traestammer 

 rives saaledes med ned i Flodens nedre Leb, hvor de af- 

 saettes i oprette eller skraa Stillinger med den tunge Rod- 

 ende nedad eller skylles sammen til svemmende 0er, der 

 laenge drive om, far de strande, og undertiden opnaae en 

 Udstraekning af flere Mile. En ny Plantevaext skyder op 

 paa disse svemmende Traebjerge, og yppigt Graes og selv 

 60' heie Traeer beklaede deres Overflade. Det iblandede 

 Leei og Muld bar imidlertid faaet Leilighed til at afsondre 

 sig og er blevet afsat paa Bunden rned det nedskyllede 

 Bladdynd som et Underlag af Leer for det tilkommende 

 Kullag. Saaledes omtrent er Forholdet ved Missisippi- 

 flodens Udl0b i den mexikanske Havbugt; men ogsaa i 

 Inds0er, der optage Floder af Betydenhed, kunne lignende 

 Ophobninger af Traestammer finde Sted. Ved Athabasca- og 

 Slaveseen straekke Drivt0mmermasserne sig over flere 

 Miles Udstraekning, og Stansbury omtaler med Forundring 



