253 



ikke afhaenger af Plantevaexten men af Seens Dybde, 

 hvori Plantelevningerne henlaegges, er der ingen Umulighed 

 i, at der kan dannes Torvelag af flere hundrede Fods Tykkelse 

 i et, geologisk talt, forholdsviis kort Tidsrum, da de dan- 

 nende Planter voxe hurtigt, og Mosen selv er et Uesultat 

 ai' en dobbelt Plantevaext, nemlig den paa Sebredden og 

 dens Skraaning og den i selve Vandet. 



Vel ere vore Skovmosebasiner kun smaa, sammen- 

 lignede med Kultidens, men hvis vi omfatte med vor 

 Betragtning de andre Torvemoser, som skylde Nutidens 

 Plantevaext deres Tilbliven, ville vi fmde, at de i Omfang 

 ikke staae tilbage for mange af Kulbasinerne. De uhyre 

 Torvemoser i det nordlige Rusland og Siberien, i Nord- 

 tyskland, Irland og Skotland kunne tjene som Exempel, 

 Moser, hvis Tervemasse naaer en Tykkelse indtil 100', 

 og de forenede Fristater frembyde i Great dismal swamp 

 i Virginien*) et ligesaa storartet Exempel paa Terve- 

 dannelse i den nye Verden. Denne sidste Mose ligner 

 vore Skovmoser deri, at Skoven bidrager vaesenlig til dens 

 Dannelse; de fleste af hine store Moser have derimod 

 mere Lighed med vore Kjaer- og Lyngmoser, i hvilke der 

 kun findes faa Levninger af Traestammer, men hvis Terv 

 er dannet af Mosser eller de talrige Siv, Halvgrees og 

 andre Planter, der ynde den fugtige Mosebund eller voxe 

 i det ferske Vand. 



Da vi nu have omtalt de store Traeer, der have spillet 

 en saa vaesenlig Uolle ved Kuldannelsen, kunde det synes, 

 som der her var en vaesenlig Forskjel tilstede; imid- 

 lertid maa det erindres, at Kultiden ikke havde nogen 

 egenlig Skovvaext i den Forstand, hvori nu tage dette 



*) See dette Tidsskrift: B. 2 S. 359. 



