254 



Ord, med 100' 300' heie og favnetykke Stammer af be- 

 tydelig Vaegt og stor Masse, men at dens Skove egenlig 

 naermest vare en Kaempemosevegetation, hvis Planter i det 

 fugtig hede Klima hyppigt naaede Traeers H0ide, ligesom 

 Graessene (Bambus og andre Kerplanter) under Troperne 

 i vor Tid. Selv under vore for Plantevaexten mindre gun- 

 stige Forhold r0be visse af Sumpplanterne denne Tilbeie- 

 lighed til at vinde Heide paa Massens Bekostning. 



Det er ogsaa naturligt, at man er kommen til at 

 overvurdere Betydningen af de store traeagtige Planter i 

 Kultiden og har glemt den store Rolle, de urteagtige have 

 spillet. Var vor T0rvemosedannelse afsluttet, som Kul- 

 dannelsen, vilde man neppe have indremmet de smaa 

 Tarvemosarter den Betydning med Hensyn til Torvens 

 Dannelse, som tilkommer dem, og saaledes maa \i da 

 ogsaa antage, at urteagtige Bregner, krybende Ulvef0dder 

 og moslignende Planter have dannet deres betydelige 

 Maengde af Kulmassen. For flere Steenkulslag, f. Ex. de 

 schlesiske, har Prof. Goppert i Breslau paaviist T0rvemose- 

 dannelsen med stor Sikkerhed, som da overhovedet Trae- 

 stammerne ikke i alle Lag have lige Betydning og i mange 

 slet ikke ere efterviste. 



Vi ville endnu kun gj0re een Bemaerkning for at 

 st0tte den Mening, at ogsaa vore Kjaermoser kunne be- 

 tragtes som analoge Kuldannelserne. Man- finder i Kul- 

 lagene som en af de hyppigste Planter en Bod, der skyde 

 sig undertiden 30' 40' hen gjennem det fine Leerlag, 

 der danner Underlaget for Kullaget. En Tidlang ansaaes 

 den for en saeregen Plante, indtil man fandt, at det kun 

 var Roden af en Sigillaria, et af de store Traeer, hvis af- 

 brudte Stammer man saa ofte finder liggende i Kullagene 

 eller indesluttede i de omgivende Steenarter. En aldeles 



