330 



at' med Figenavlen, den Operation, som kaldes Caprifi- 

 cation, og som bestaaer deri, at de paa Blomstrings- 

 tiden afskjsere den vilde Figens Blomtserstande og opbaenge 

 dem paa den dyrkede Figen, for derved at bringe Stevet 

 fra disse ferste over til de sidste. Denne Proces begun- 

 stiges saerdeles ved et Insekt, en Art Galhvespe (Cynips 

 Psenes L.), der som Larve lever i den vilde Figens Blom- 

 sterstand; naar den bar udviklet sig til et fuldkomment 

 Insekt, hvilket skeer paa Figenens Blomstringstid, borer 

 den sig ud og medf0rer da let en Deel af det fine Blom- 

 sterstov, der bliver haengende ved dens Vinger og Been; 

 naar den da borer sig ind i den dyrkede Figens Blomster- 

 stand, for der at aflaegge sine JUg, blive dennes Blomster 

 befrugtede af det vedhaengende St0v. 



Skjendt Aristoteles vel omtaler dette Forhold og be- 

 demmer det temmelig rigtigt i sin Heelhed, fremgaaer 

 det dog af bans Ord, at ban slet ikke bar kjendt noget 

 naermere til Befrugtningens egentlige Vaesen, saalidt som 

 til de Dele, Kjonsorganerne, hvorpaa det her kommer an. 

 At dette er Tilfaeldet, sees endnu bedre bos bans ber0mte 

 Discipel Theophrastus fra Eresus, der d0de 285 f. Chr., 

 og som bar efterladt os to st0rre Vaerker over Planterne. 

 Han udbreder sig meget over Planternes Kj0n, og siger 

 saaledes, at der bos Palmerne findes baade mandlige og 

 kvindelige Individer, hvoraf de sidste baere Frugt, de f0rste 

 ikke, og navnlig giver ban en Beretning om kunstig Be- 

 flrugtning bos Daddelpalmen , der kunde lede til den An- 

 tagelse, at bans Kjendskab til Kj0nsforholdet bos denne 

 Plante var temmelig dybtgaaende. Daddelpalmen baerer 

 nemlig, som de andre Palmer, en stor Maengde smaa 

 Blomster, der ere samlede til en faelles Blomsterstand 

 (Kolbe), men den adskiller sig fra de 0vrige ved at vaere 



