214 



man have iagttaget en Vandring af 3 Alen, bos andre af 

 8 Alen aarligt. 



INaar her er talt om en Klits Vindside og Laeside, 

 maa man dog ikke tro, at en saadan Sande ligner Taget 

 paa et Ilus, med en hei Byg og jevne Skraaplaner til 

 begge Sider, eller dermed forbinde Begrebet af en h0i 

 jevn Flade med skraa Sideflader, thi skjondt Sanden gjerne 

 kan .have saadanne Former, er det dog oftest ikke Til- 

 faeldet, hvorimod man i Reglen hellere maa forestille sig 

 dem som heie Bakker af 1020 indtil 50 Tdr. Ld. Sterrelse 

 og mere, deels med rundagtigt Omrids, deels med st0rre 

 Laengdeudstraekning end Brede, snart bugtede, snart mere 

 ligelebende, altid med en skraa Side i Vindsiden og oftest 

 en steilere i Laesiden, men hele Sandens Overflade mere 

 eller mindre ujevn, ofte fuld af trugformige og kjedel- 

 formige Vindbrud, det \il sige store Fordybninger, som 

 Vinden udhuler i det lose Sand, med elliptiske, altid af- 

 rundede Former, fra et Par Fods indtil 15 a 20 Fods 

 Dybde og med en tilsvarende Sanddrive i Lse, der sorn 

 oftest bar en langstrakt, konvex afrundet Form. En saadan 

 stor Sande med sine smaae Fordybninger og store ud- 

 hulede Dale frembyder et vildt Skue for 0iet, er vanskelig 

 at daempe og beplante og udfordrer hertil langt st0rre 

 Arbeidskraft og flere Materialier ejid bvis Overfladen er 

 jevn, idet Vindbrudenes Sider ikke alene ere meget steile 

 men tillige for0ge Overfladens Areal meget betydeligt, paa 

 sine Steder vel endog nsesten til det dobbelte. 



Klitternes H0ide cr ligesaa forskjellig som deres 

 Form, man finder dem som ganske smaa, lave Holme indtil 

 en Heide af 100 Fod over Havet. Det Sand, hvoraf de 

 bestaae, er naesten reent Ovartssand, og dette i Forbindelse 

 rned Mangel paa Fugtighed er Aarsagen til deres Ufrugt- 



