269 



Forekomst ere K0nigsberg, del estlige Polen, Volhynien, 

 Podolien og Krim. Alle disse Egne ligge fra Nordvest 

 til Sy dost, og er saaledes naesten aldeles modsat Grasndse- 

 linien for de franske Kulturplanter. Grunden til denne 

 Forskjel er let at indsee. Hos de vildtvoxende Traeer 

 gjaelder det alene om Plantens Tilvaerelse, og denne af- 

 gjores ssedvanlig af Vinterens Straenghed, som jo er i 

 Tiltagende mod 0st. Ved Kulturplanterne kommer det der- 

 imod fornemmelig an paa Frugternes Modning, som ud- 

 t'0res af Sommervarmen, der ogsaa er i Tiltagende mod 

 0st; og man bar ingen Interesse af Plantens Tilvaerelse, 

 naar den i Reglen ikke giver modne Frugter. 



Det er en ganske almindelig Paastand, at Viinavlen for 

 liar vaeret drevet meget laengere mod Nord end nu. Saa- 

 ledes tales der i Middelalderen om Viinavl i Normandiet 

 i England, ja endog om Viinavl i Dan mark. Da Viinavlen 

 er saa afhaengig af Sommervarmen, faae disse Angivelser en 

 vis Vigtighed, fordi de tyde paa, at Klimaet i de omtalte 

 Lande er blevet koldere, bvorfor det vil vaere af Interesse 

 at preve deres Betydning. Hvad Beretningen om Viin- 

 avlen i Danmark angaaer, da hidrerer den fra den pave- 

 lige Kancellistiil hvorved Klostrene i Danmark ligesaavel 

 som i andre Lande bleve tilsikkrede Besiddelsen af Viin- 

 gaarde, som ikke existerede. 



Derimod kan det ikke naegtes, at man. i Middel- 

 alderen bar drevet Viinavlen saavel i Bretagne, Normandiet 

 som i England*), men her maa vi bemaerke, at i Middel- 

 alderen, da Ilandelssamqvemmet kun var ringe, s0gte hver 

 Mand selv at producere de Artikler, som ban forbrugte. 



*) Provindsen Glocester var i Middelalderen beremt for sine Viin- 

 gaarde. \Vilhclm af Malmsbury siger, at Druerne her var sedere 



