300 



frem under Oienbrynene, glider nn roligt hen over Gjen- 

 standene og s0ger fortroiigt hen til Mennesket. Og naar 

 det nu, beskygget af Oienhaarene, langsomt bevaeger sig 

 og spiller i mangehaande Farver, udstraaler der af det et 

 saa sjaelfuldt, naesten opheiet Udtryk, en saadan Mildhed 

 og Sagtrnodighed, at man ikke laengere overraskes ved at 

 here de Reisende fortaelle om , at den grader af Smerte. 

 Det lille skarpe 0re 10ftes op, Naeseborerne aabnes som 

 for at indsuge Luften, Halsen bliver rankere. kort sagt, 

 den bliver et helt andet Dyr. 



Dens Charakteers stille Dyder udfolde sig ligeledes forst 

 efterhaanden for lagttageren. Dr0vtyggernes phlegmatisk- 

 melankolske Temperament forener sig hos den med de 

 Tykhudedes mere choleriske. Rolig, blid, en Taalmo- 

 dens S0n som dens Herre, Beduinen, udholder den med 

 ham og for ham alle 0rkenens Besvasrligheder. Den 

 hungrer og t0rster med en Udholdenhed uden Lige, gaaer 

 i Solhede og Nattefrost gjennem Sand og over Klipper, 

 bliver om Aftenen naeppe befriet for sin Oppakning, og 

 kun nu og da stiller den sin laenge tilbageholdte Suit paa 

 de tornede Mimosagrene. Fortrolig stryger den sig op ad 

 sin F0rer, lader sig styre uden T0mme ved Ord alene, 

 lytter til den ivrige Samtale, fordobler sine Skridt og for- 

 glemmer al Traethed, naar R0rfl0iten lyder og Huddiernes 

 Ghor istemmer de gamle Heltesange om Iran og Turan. 

 Saaledes udholder Kamelen Besvaerligheder i Uger og 

 Maaneder og anstrenger sine sidste Kraefter for at behage 

 sin Ven, F0reren, indtil den styrter, og en over hele Lege- 

 met udbrydende Sved bebuder dens nare Endeligt. Allige 

 vel vilde den ikke kunne due til dette Arbeide, for hvilket 

 ethvert andet Dyr maatte bukke under, naar den ei for- 

 enede en h0i Grad af Laervillighed med sin oponrende Hen- 



