364 



Suurkaal og nogle enkelte Frugter, som ikke just egenlig 

 ere Levnetsmidler. 



De Methoder, som fra gammel Tid og indtil nu 

 isaer ere blevne anvendte, ere Ned salt nin gen og R ag- 

 oing en. Ved at bestree Kj0det med Salt forhindrer man 

 ikke direkte Forraadnelsen. Men da Saltet bar en stor Til- 

 beielighed til at forbinde sig med Vand, uddrages vedNedsalt- 

 ningen en stor Deel af, hvad der af dette findes i Kjedet, 

 omtrent den tredie eller halve Deel, og hvad der bliver tilbage, 

 er ikke tilstrsekkeligt til at indlede en Forraadnelse ; vi see 

 altsaa, at denne Fremgangsmaade ikke er andet end en 

 Indtorring, og det er ogsaa Grunden til, at Kjodet kan for- 

 daerves, naar man bruger for lidt Salt. At der uddrages 

 Vand af Kj0det, kan sluttes deraf, at, skjondt der ikke 

 bruges det ringeste Vand ved Nedsaltningen , varer det 

 dog ikke laenge, inden Kj0det er daekket af en Vaedske, 

 som vi alle kjende under Navn af Lagen. Hvor yndet 

 og udbredt denne Methode end er, fortraeffelig er den dog 

 ikke. Thi Saltet udtraekker ikke alene Vandet, men sam- 

 tidigt alle de Stoffer, som ere opleste deri; Kjedet taber 

 derved en Maengde vigtige Bestanddele, blandt hvilke ferst 

 maa naevnes det for Ernaeringen uundvaerlige Jilggehvide, 

 og desuden forskjellige Salte, Maelkesyre, Kreatin og 

 Kreatinin, og da Saltlagen, der naermest er at sammen- 

 ligne med en meget stark Kj0dsuppe, ikke anvendes, gaae 

 de tabt for Ernaeringen. Saltkjed er altsaa et meget ringere 

 Naeringsmiddel end det kogte Kj0d, i hvilket det meste af 

 JEggehviden bliver tilbage, da kun en ringe Maengde af 

 den er op!0st i Kj0dsuppen, medens det meste paa Grund 

 af Varmen sterkner inde i Kj0det. Man anf0rer vel som 

 Modbeviis mod denne Anskuelse, at man nu liar spiist 

 Saltkj0d i saamange Aarhundreder, uden at maerke nogen 



