Om Opbeyaring af Levnetsmidler. 



(Efter: Aus der Natur. 9.) 



At man allerede i den tidlige Oldtid forstod at bevare 

 organiske Stoffer mod Forraadnelse , er noksom bekjendt 

 og omtales af Moses og Herodot. Disse fortaelle nemlig, 

 at ^Egypterne, hos hvem Chemien meget tidligt var ud- 

 dannet til et forholdsviis heit Standpunkt, forstode at be- 

 handle Ligene af Mennesker paa en saadan Maade, at de 

 ikke gik i Forraadnelse, hvad vi alle kjende som de saa- 

 kaldte Mumier. Moses omtaler ikke Fremgangsmaaden, 

 som Herodot derimod fremstiller temmelig udf0rligt, orn 

 den end i visse Punkter er un0iagtig; blandt de anvendte 

 Midler naevner ban Kryderier, setheriske Olier og sand- 

 synligviis Salt eller det endnu i zEgypten forekommende raa 

 Soda, Stoffer, som vi^endnu den Dag i Dag bruge i lignende 

 Oiemed. Denne Indbalsamering blev paabudt af Religionen 

 og dens Repraesentanter, Praesterne, der tillige vare de 

 eneste Laerde paa den Tid og som saadanne saae, hvor 

 farlig Forraadnelsen af organiske Substanser var for Be- 

 boernes Sundhed paa Grund af Klimaet, noget, der ogsaa 

 senere bar bekraeftet sig, idet Pesten, der dengang var 

 ubekjendt i ^Egypten, indfandt sig kort Tid efter, at man 

 havde indfort den kristne Begravelsesmaade. Man bar 

 laenge troet, at Oldtidens Fremgangsmaade , der var bragt 



