378 



ere de langtfra tilstraekkelige. Det laa meget naer at anvende 

 den Appertske Methode her, men man forlod den snart 

 igjen; thi skjent den forhindrer Maelken fra at fordaerves, 

 bar den dog en anden Ulempe. Efterhaanden skille nemlig 

 alle Maelkens Fedtkugler sig ud paa Overfladen, og de lade 

 sig ikke paany fordele i Vaedsken. Man foreslog derpaa 

 at inddampe Maelken ved Hjaelp af Sukker til en Sirup 

 eller til en Deig; det vilde laenge ikke ret lykkes, indtil 

 endelig Lignac fandt den rette Fremgangsmaade. Hans 

 Methode er simpel og rationel. Han saetter 7 Lod Sukker 

 til hver Pot Maelk og inddamper den til en tyk Sirups Con- 

 sistents, hvorved omtrent 60 Procent Vand fordamper. 

 Inddampningen skeer i store flade Pander, i hvilke Maelken 

 aldrig maa danne et Lag, der er tykkere end 5 Linier. 

 Panderne opvarmes i et Vandbad og man r0rer stadigt 

 om med en Traeskee for at hindre Skindet i at danne sig. 

 Efter at vaere inddampet, haeldes Milken paa cylindriske 

 Blikdaaser, der efter at vaere tilloddede bringes i et Vand- 

 bad, hvor de udsaettes for en Temperatur af 84 R. For 

 at naae denne Temperatur, saetter man tlf Lod Salt og 

 ligesaa megen Sirup til hver Pot Vand. Skal man nu 

 bruge Maelken, opleser man den simpelthen i ligesaa meget 

 Vand, sorn der er gaaet bort ved Afdampningen , og man 

 faaer herved en Vaedske, som bar samme Egenskaber sorn 

 den friske Maelk, afsaetter F10de og bar samme Lugt og 

 Smag. Efter at vaere kogt, holder den sig endog bedre 

 end frisk Maelk. Efter at Laaget er taget af Blikdaasen, 

 holder den deri indeholdte Maelk sig frisk idetmindste i 

 10 Dage, ja endog laengere, isaer naar man passer paa 

 at skaffe en ny Overflade, hver Gang man bar taget det 

 Qvantum, man ensker. 



