381 



bevarede Fedemidler saae aldeles ud som om de vare 

 friske, skjent flere af dem angaves at have vaeret udsatte 

 for Luftens Indvirkning i flere Aar. 



Vi ville endnu omtale et Par iMaader at opbevare 

 kjodet paa , nemlig Suppekagen og Kjedbeskeiten. 



Kjedsuppen er altid bleven auerkjendt som et af de 

 bedste Naeringsmidler. Man maatte derfor glaede sig over 

 en Opflndelse, der gjorde det muligt at transporter den 

 i en concentreret Tilstand, som en Gelee, da den derved 

 med Lethed kunde medbringes i Krig og paa lange S0- 

 reiser. Denne Gelees, de saakaldte Suppekagers, Frem- 

 stilling er meget simpel. Man koger fmthakket Kjed i 

 Time med den otte til tidobbelte Maengde Vand; derved 

 udtraekkes alle de nrende Bestanddele. Under Inddamp- 

 ningen af Vaedsken, der maa skee ved en sagte lid, bedst 

 i et Vandbad, maa alt Fedt afskummes, for at det ikke 

 senere skal fordserve den avrige Masse ved at blive harskt. 

 Den inddampes saalsenge, indtil den kan stivne i Kulden, 

 og formes nu til firkantede Kager. Man opdagede snart, 

 at Stivningen frembragtes ved Limen, der dannes ved en 

 vedholdende Kogning af Musklernes Bindevav, og da man 

 ansaae denne Liim for det egentlig naerende i Kjodsuppen, 

 brugte man ei laengere Kjed til Suppekagernes Produktion, 

 men tog Sener, Brusk, Been o. a. 1., da det var langt 

 billigere og leverede en bedre Gelee. Fabrikanterne tjente 

 naturligviis herved, men Kjeberne gjorde alt andet, thi de 

 flk Liim istedetfor Kjadsuppe. Med Hensyn til denne 

 Substants have nyere Undersegelser, af hvilke isaer de af 

 det franske Akademi anstillede maae naevnes, godtgjort, 

 at den aldeles ikke er skikket til at ernaere. Hunde, som 

 man fodrede dermed, d0de af Suit, da de ikke vilde aede 

 den, og de ellers ikke kraesne Rotter lode den ligge urert. 



