386 



herffa haeve sig smaa Staengler, der have en Laengde af 

 3 til 7 Linier; i Spidsen blive de efterhaanden noget tykke, 

 idet Sporerne (c) ere stillede her*); disse, der ikke ere 



Fig. 2. 



sterre end ^^ af en Linie, og derfor ikke ere syn- 

 lige for det blotte 0ie, skille sig, saasnart de ere modne, 

 fra Staenglen (b); ferte med Vinden udbrede de sig 

 med den sterste Lethed, og saasnart de teffe paa en 

 Viinstok, hvor den fornodne Varme og Fugtighed er 

 tilstede, spire de strax (Fig. 2) og udvikle sig med uhyre 

 Frodighed. Svampen indfmder sig paa de grenne Grene, 

 paa Bladene og Frugterne, men det er paa de sidste, at 

 dens Form og Udseende bliver mest bestemt, og at 

 den opnaaer sin fulde Udvikling. F0rst optrader den paa 



*) Svampene danne ferst el Mycelium, d. v. s. et spindevaev- 

 agtigt, ofte slimet Vaev, hvormed de gjennemtrsnge Jordskorpen 

 eller de Planters eller Dyrs Hinder, hvorpaa de leve. Fra Myceliet, 

 der saaledes kan sammenlignes med den krybende Mellemstok 

 hos de heiere Planter, udskyde de frugtbaerende Staingler. 



Fig. 2. Sporer, som spirej rf Sporer^ 6 Myceliet; a Stsnglerne. 



