389 



noget, og de vise sig snarl i Revnerne af Frehuset, som 

 kun daekker dem ufuldstaendigt *) ; derefter skrumper Frugten 

 ind, og naar Efteraaret kommer, raadner den eller terrer ind. 



Hvis Druen derimod bar fuldendt sin Vaext, naar den 

 angribes, ere Resultaterne heelt forskjellige; thi Snylte- 

 svampen er da for svag til at forhindre Frugtens Mod- 

 ning, endogsaa naar den ovrige Plante er staerkt an- 

 greben. Imellem disse tvende Extremer fmdes en Maengde 

 Mellemtilstande, i hvilke Druerne vel ikke revne, men 

 dog ere standsede saaledes i deres Udvikling, at de ikke 

 kunne naae at blive modne og . derfor ere ubrugelige. 

 Saedvanligviis optraeder Svampen paa Frugterne ligesom paa 

 Bladene i Form af smaa Pletter, der efterhaanden flyde 

 sammen og senere daekkes med det hvide Spindevaev. 

 Undertiden kan det sidste imidiertid- mangle, men det 

 er da saedvanligviis bevirket ved en tilfaeldig Omsta3ndighed, 

 f. Ex. ved en Gnidning mod en fremmed Gjenstand eller 

 ved et Regnskyl. Svampen er da svaekket, og intet for- 

 hindrer Frugten fra at fuldende sin Modning. 



Undertiden kunne Druer, som ere i deres fulde Vaext, 

 pludselig visne og hentaeres, uden at der paa deres Overflade 

 kan sees noget Spor af Svampen; man maa da antage, at 

 Stilkene have vaeret angrebne i den Grad, at Saftstremmen 

 fra Stammen til Frugterne bar veeret umuliggjort. 



Snyltesvampen formerer sig med utrolig Frodigbed; 

 Sporerne udvikle sig nemlig, som vi have seet, paaEnderne af 

 de fine Staengler, hvor de danne afrundede Endeled. 

 Undertiden kunne de derunder vaerende Celler ogsaa ud- 

 vikle sig til Sporer, og derved kommer den ene Spore 



*) Ligesom de rede Fre vise sig i Beenvedens Frugter, naar disse 

 spraekke under Modningen. 



