427 



Egen, hvor de i et Tvaersnit vise sig som smaa Huller. 

 Hos nogle Traeer bar del aeldre Ved, Kjaernevedet, hvis 



Fis. 



do) 



Celler ere meget fortykkede, og hvor disse og Karrene ere 

 fyldte med Luft, en ganske anden Farve end del yngre 

 Ved, som kaldes Splinten, hvor Cellerne, navnlig i Marv- 

 straalerne, endnu ere fyldte med Saft. Denne Forskjel er 

 isaer meget paafaldende i Veddet af Ibenholt og de Arter af 

 Ene, (Juniperus virginiana og bermudiana), der under Navn 

 af Cedertrae anvendes til Blyanter; her er nemlig Splinten 

 livid, men Kjaernevedet hos den farste sort og hos de 

 sidstnsevnte rodbruunt. Hos Blodb0gen finder, maerkeligt 

 nok, det omvendte Forhold Sted; her er nemlig Splinten 

 red, men Kjaernevedet hvidt. 



Den vaesentligste Forskjel mellem den urteagtige og 

 traeagtige Staengel bestaaer deri, at hos den ferste opherer 

 VfExtlagets Livsvirksomhed og altsaa ogsaa Afleiringen 

 af nye Lag snart. At dette idetmindste indtil en vis 

 Grad beroer derpaa, at Blomstringen hos de urteagtige 



Fig. 8. Tvxrsnit afen fireaarig Lindegreen, A forsl. 1 Gang, B et 

 Stykke af samme 10 Gange forsterret, a Korklaget, b den egentlige 

 Bark, c d afvexlende Bast og Cellevcv, e Vaeitlagei, f Vedet, K Marv- 

 straaler, I Gra3ndsen mellem Aarringene, h Marven. 



