303 



anden Vei bar man erfaret, at Sygdommen paa Madeira meget 

 shart blev saa ondartet, at Viinavlen idetmindste for en 

 Tid ophorte i nogle Egne, og man bar der fundet bedre Reg- 

 ning ved at dyrke Tobak og Sukkerror og drive Cochenilleavl. 



1854 var ligesaa uheldigt for Viinavlen som d"ets For- 

 gaenger. 



1855 leed Viinstokken meget af Poraarsfrosten , der 

 ofte er en Plage for den franske Agerdyrkning. Det var, 

 saavidt jeg veed, en vsesenlig Grund til det ringe Udbytte, 

 som Viinh0sten gav dette Aar; til Sygdommen maerkede 

 man derimod mindre end i de fire foregaaende Aar. Dog 

 bar jeg netop i dette Aar paa Vimbjergene i Provence 



oplevet de - meest ieinefaldende Virkninger af dette Onde. 

 Jeg bar her sect mange smaa Viingaarde, hvor hver 

 eneste Plante var ramt af Sygdommen. Rankerne vare 

 brune, Bladene ligesaa og haengte slappe ned fra Grenene. 

 Baerrene vare saaledes indtorrede og indskrumpne , at 

 Ingen gad plukke dem: de bleve derfor siddende, og 

 jeg erindrer endnu ved Juletider, ja langt ind i det nye 

 Aar, at have sect de bedaervede Basr sidde paa Traeet. 

 Odelaeggelsen var her saa fuldstaendig, at Viinavlen syntes 

 en Umulighed, hvorfor de smaa Eiere aldeles opherte 

 med at behandle deres Yiingaarde eller ombyttede Viin- 

 avlen med andre Kulturer. Mange Landsbyer, der i 

 umindelig Tid havde havt Ord for stadig at forfriske 

 den Reisende med ligesaa god som sjaelden Viin, pro- 

 ducerede nu bogstavelig aldeles Intet deraf. Det var 

 t. Ex. Tilfaelde med Drap og Tnrbie, tvende Lands- 

 byer i Omegnen af Nizza, hvoraf den ene ligger ved 

 Turiner-, den anden ved Genuaveien. Saa frygtelig var 

 Sygdommen i mange Egne i Italien, at Beboerne navnlig 

 i Sardinien udvandrede til Amerika; i Frankrig var det 



