394 



kun i ganske enkelte Egne, at den formaaede at kue Viin- 

 dyrkerne, thi disse lade i Reglen ikke Modet falde, og 

 trods de gjentagne frygtelige Uheld vedbleve de at be- 

 handle Planten med samme Omhu som far Sygdommen. 



Forgjaeves var det, at man i 1855 havde hengivet sig 

 til det Haab , , at Ondet nu var ovre , thi allerede den 

 20de April 1856 lod Snyltesvampen sig see paa de nylig 

 udsprimgue Skud i Languedoc, og samtidig dermed be- 

 rettede Aviserne, at den var fremtraadt paa sin gamle 

 Yiis i Spanien. Det voldsomme Regnfald, der fandt Sted 

 i Mai Maaned, blev af Mange betegnet som Noget. der 

 meget vilde for0ge Sygdommens Udbredelse, thi Snylte- 

 svampen er aldrig saa frugtbar, som naar Fugtigheden 

 efterfolges af Varmen, hvilken ogsaa indfandt sig i Juni 

 Maaned og havde den forudseete Omsiggriben af Syg- 

 dommen til F01ge. Det var alter Sydfrankrig, som leed 

 meest. Viinbjergene i Orleanais, Anjou, Bourgogne 

 og Champagne bleve for en stor Deel forskaanede; allige- 

 vel var Yiinh0sten ogsaa her kun daarlig, thi Planterne 

 havde taget megen Skade ved Nattefrosten , som ramte 

 dem i den ferste Deel af Mai Maaned, da Grenene just 

 vare udsprungne. 



Ligesom de andre dyrkede Traeer saaledes har ogsaa 

 Viinstokken en Maengde Varieteter eller Racer; i Luxem- 

 bourgs Have i Paris er der samlet over 1200; disse ere i 

 forskjellig Grad modtagelige for Sygdommen. Af Beret- 

 ningen herom synes at fremgaae , at de Viinstokke , som 

 levere den aedleste Viin, ere dem, der stserkest angribes. 

 De Viinstokke, hvis Produkt anvendes til Alkohol, og som i 

 Heglen ere meget frugtbare, angribes alle af Sygdommen. 

 De hvide Druer ere i Reglen mere modtagelige derfor 

 end de sorte. Tillige har man i Luxembourg gjort den 



