405 



at svovle en Gang, men Svovlningen maa gjentages 3 a 4 

 Gange ; det bar da viist sig at vaere uoverkommeligt ferst at 

 bidfere Vandet ofte langveis fra og senere at svovle, der- 

 for bar man indskraenket sig til det Sidste alene. Puste- 

 ren, der er det Redskab, hvorigjennem Svovlet almindelig 

 udstrees, bar Form af en almindelig Puster, og er i 



Fig. 7. 



Spidsen forsynet med en 3 Tommer lang krum Tud 

 (Fig. 7 A.) ; paa Oversiden fmdes et tlul lukket med en 

 Korkprop (B), hvorigjennem Svovlet indferes i Pusteren, 

 for derefter at blaeses ud igjennem Tuden. I nogle Egne 

 bar man benyttet sig af et Redskab, der bar vaeret con- 

 strueret omtrent som et Sandhuus. 



Svovlet virker desto staerkere, jomere det kan komme i 

 Berering med de angrebne Dele af Planten ; det er derfor, 

 at en sagte Vind bidrager saa meget til at gjere Svovl- 

 ningen virksom, naar Planten er. ter. Allerede efter otte 

 Dage kan man, isaer efter Regn, bemaerke Virkningerne 

 af Svovlet, derved at Druerne antage et staerkt fremtrae- 

 dende grant Udseende, som fortraenger det Grengule, der 

 karakteriserer de syge Druer. 



Fig. 7. La Vergnes Puster. A Tuden, B Proppen, sora lukkes 

 fur den Aabning, hvorijijenucm Svu\let indlades. Svovleren (le soufreur ) 

 baerer Svovlet i en Laerredstai>ke, i hvis ene Hjerne er anbragt et 

 konisk Vi'k lukket med en Prup. 



