% ) o ( * 143 



flit varif uff6rlige pa det at vare Lafare fjeJfve 

 matte kunna domma orn denna Afhandiings var- 

 de och vi fa'ledes flippa at gora nagra anmaik- 

 ning^r, hvilka altid aro f6rhafeJjge om an al- 

 drig (a rattmatige. Men vi kunne ej under- 

 lata at forklara vart flora mifshag til de For- 

 fattare, fom, utan at uplyfa (itt Tidehvarf rned 

 en enda ny ell'er nyttig Sanoing, endaft Ikrif- 

 va f6r at Ikrifva och iom utan ordning och 

 utan (mate iylla nagra ark med innanm^tet 

 af fine B5cker, f6rmode!igen i den affigt at 

 endaft genom prof pa belafenhet foka i lar- 

 da verlden vinna den ara ? hvars efterftrafvan- 

 de ar hka lofligit fern defs erhallande omo- 

 jeligit, omej belafenheten forenas med ur- 

 fkiilning och erfarenhet. Lika litet kunna vi 

 gilla den hos LSkare 3 ty varr ? ofverhandtagan- 

 de plagfeden, at fluta tjl et Lakemedels nyt- 

 ta endaft daraf, at uti en enda handelfe den 

 aftundade varkan folgdt p^ defs bruk. At en 

 mannifka blifvit frifk fedan man nytfjat det 

 eller det rnedlet, fadant ma vara gjort af en 

 Hump elier i anledning af en fdrvand Theo- 

 rie, bevifar mycket litet til famma medels 

 forman, det b6r endaft upmana ofs at dar- 

 med anftalla vidare f6riok. Men at af en en- 

 da Catos med fakerhet doma til et medeis 

 varkan ar mycket ffirhaftadt , ty hvem vet ic- 

 ke huru kinkigt det ar at utftaka hvad Na- 

 turen gjordt pa egen hand eller genom Me- 

 dicamenters tilhjlp, eller da flere medel bru- 



kas 



