* ) ( * 255 



fatt veta fadana ha*ndelfer. No 3ro val de 

 ringare Krono-Betjente vederb6rligen anbe- 

 falte, fadana Farfoter angifva* Men de f6- 

 rebara fin okunnoghet och vaga fig aldrig 

 da*rtil. Underftundom finna fig vl Herrar 

 Paftorer o6dfakade at ful)g6ra fin /kyldighet, 

 medelft gingbare fjukdomars anma*lande bos 

 Landsh6fdinge-Embetet; inkomma dock ofta 

 med ber&tteifen ej forr dn faran i detas Di- 

 ftrider mail ar f6rbi; da /kali Medicaraeoter 

 utfandas, men til hvem? Ibland bebagar na 

 gon af Prafterfkapet dem emottaga och ut- 

 dela, fa godt han kan och tyckerj hinder ock 

 at de blifva Jiggande obrukade. Refer en Me- 

 dicus ut pa nagra dagar, at iikfom truga ut 

 fina goda rad ocb Medicamenter pa B6nder- 

 ne , la 3r det alt hvad fom harvid pl^gar g6. 

 ras; men dSrmed 5r faken intet hulpen. Man- 

 ga nedfjukna efter Do&orns bortrefa, fom me* 

 refedels blifva obulpne. Huru otilrickelige aro 

 icke manga vara hittils bekanta botemedel emot 

 defTa fjukdomar? Huru vidrige aro icke Me- 

 dicamenter til fmaken och huru noggrant Ir 

 icke deras nyttjande ? Genom ovarfamme fjuk* 

 bef6k och fjukas kringfandande, fprider det* 

 ta onda fig til andra Orter, at dlr b6rja fam- 

 rna Tragedie; och detta iker ejlallan. Hvad 

 vore da 6n/k^ligare an at inga Farfoter vore 

 til? Ar det m6jeligt at fa dem bort, fa b6r 

 vai ingen m6da darvid fparas. Ar dfet et bo- 

 num Publicum at arbetande FolkmSngden i 



et 



