* ) o ( % 



damals erhallandej da vagar jag an en gang 

 vanda mina tankar til Herrar Preflerne , och 

 f6rmodar i dem finna de Perfoner, fom j 

 denna faken borde kunna fkaffa den ba'fta hjelp 

 och handrackning. De utg6ra fturfta Ambets- 

 manna Flocken och a*ro tammeligen 16ntej 

 De aro Allmogen rurmaft, och allaftades kring- 

 Ipridde i mindre Diftrider. De kunna, un- 

 der Reiigionens ftygd, baft ftyra Folkets vil- 

 ja och inbiilning , til at 5fvergifva gamla /ka- 

 deliga fedvanor och antaga det fom gagneli- 

 gare ar. De hafva ock bafta lagenheten at 

 denna faken utarbetaj ty de kunna, framf5r 

 nagon annan, fa tilbringa fin tid in otio Jit- 

 terario* (Halft om deras Loner blefvopaet 

 beqSmare, och f6r detta Standet mera an- 

 fl^ndigt f^tt, genom vederb6rande Krono-Be* 

 tjente uttagne och demtilftalde; faatdeflup- 

 po, fom det nu mangen gang Iker, at emot 

 fin vilja och inclination, vara vidluftige jord- 

 brukare , och likfom fina Socknebarns Afrads- 

 Skrifvare och UpbordsmSn.) Men pa det at 

 deffe Herrar ma vara Ikickjige at gagna det 

 AlimSnna, fa fynes n6digt, at deras nu va 

 rande ftuderingar borde nagot omandras, fa 

 at deras fluderings-tid f5rmonligare anvandes 

 pa infigt i Prac^ifta Veten/kaper, hvartil Na- 

 tur-laran och Sjukdomars kannedotn fven b6- 

 ra riknas. Om federmera deras L6ner och 

 Sportel-inkomfter, efter hvad f6rut nlmt ^r, 

 blifva fa omvaxlade, at mera furmon kundd 



