gtf C. J. SUNDEVALL, 



regler. Dessn sednare ljuden plaga vanligcn uppfattas sasom s eller /. Till och mod de 

 i vart eget sprak allmilnna, pnvpalatina, eller s. k. mjuka ljuden af k och </, aro vunligtvis 

 alldeles misskanda af infudda svenskar, soin ofta forhlanda dein incd tj och j, ehuru de 

 Iran barndomen kunnat riitt uttala dein; de aro till och nied oratt framstallda i vara 

 spraklaror, och motsvarande exempel kunna uppvisas i de fiesta andra sprak*). Man skall 

 haraf inse, att ljud kunna h'nnas i friimmande spruk, hvilkas riltta beskaffenhet ar aldeles 

 olxjkant for personer som i manga ar kant och talat dessa sprak och att underrattelser 

 oni friiinmande sprakljud, ofta icke aro tillforlitliga, sardeles da de aro inhemtade af bocker. 



Sasom egna sprakljud kari man icke anse en inangd obetydliga afvikelser som ofta 

 forekomina, sasom da vocalerna uttalas nagot litet mera Oppet i ett sprak an i ett annat, 

 hvarpa flera exempel aro anfOrda i det foregaende, eller da de vanliga consonanterna ut- 

 talas nagot olika, men utan att derfore triida utom granserna for sitt omfang. Sa t. ex. 

 tinner man i vissa tyska dialecter ett nSrmande rnellan ljuden k och g, p och b, t och d, 

 hvario'enom de ej fullt motsvara siuiiina ljud i nargransande lander. I Sverige uttalas t 

 och p med en lindrig aspiration, hvilken vi sjelfve ej marka, forr an vi af utlanningar 

 goras derpii uppmarksamma. Dylika sma egenheter uti de vanliga bokstafvernas uttal 

 plaga ganska latt anmarkas af den som ftr ovand att hora dein, ty de uppfattas vida lat- 

 tare an rent af nya sprakljud, hvilkas beskaffenhet man icke forstar, sa att man latt anser 

 dein for nagonting helt annat an hvad de verkligen aro; men att infora dylika sma nuan- 

 cer uti den phonetiska skriften och derigenom Gfverhopa denna med allt for manga tec- 

 ken, skulle ej vara ratt. Om de svenska orden: panna och tanka, uttalas utan deri i 

 Sverige vanliga, lindriga aspirationen af p och t, sa aro de likval rena svenska ord, som 

 af ingen missfOrstas eller anmarkas sasom origtiga; sa mycket mindre bOra dessa sma olik- 

 heter utiuarkas i skrift. Sasom vi forr hafva payrkat, maste man anse hvarje sprakljud 

 Sga ett visst omfang, som sammanfattar flera, foga skilda nuancer. Uti alplmbetet kan 

 delta omfang endast bestammas af den systematiska ram, inom hvilken man hopstaller alia 

 bokstafverna , och afven ur denna synpunkt ar det vigtigt att alphabetet ar fullkomligen 

 systemati.skt uppstaldt. 



.Mot phonetiska skriftens anvandande af rnissionarer, och i aHm&nhet for vanligt 

 bruk. torde mangen invanda, att det skulle bli alltfor svart, eller ornojligt, att lara ett 



') Jag bar ofvan anmavkt att just dessa priepahitina k ocli jr-ljuden uti de engclskn heteckningnrna ch och /, 

 iii'vi'ii som de ytterst nara liknaiidu ljuden af tj och dj, misskiinnns af Engclsmiiuiien sjelfva och iiinni mcra at' 

 Tyskiirna. De sednaru pliigit ulltid giira dessa liitta och enkln ljud sa bruda och origtiga som mujligt genom 

 att atcrgifva dem med tick och dsclt. S;'i finiier jng nu, i dc-n nyligcu utkonina tyska ofvcrsiittiiingcn af 

 (j ALTON'S resa i S. Afrika, namneii: Tjopopa (Eng. Chopoopa), Otjikango, Otjikoto, Onijo in. fl., skril'na: 

 "Tschapupa, Otschikango, Otschikoto, Onidscho" o. s. v. Nainuet: Otjironjuba skrif'ves uti niimude olver- 

 sattning: Otschirondschuba! ett ord sora sakert ar omojligt att uttala for Damarafolkrt, ur livars vcka, vocal- 

 rika spnik alia dessa nainu aro tagua. Genoin GALTOXS reskamrat, ANDERSON, kiinncr jag, att de anliirdn 

 nainnen uttalas sii, som jag hfir ofvan skrilvit dcm, uftcr liaus sarskilt utgifna resebeskrifuing, med tj och j, 

 uttalade efter tyska och svenska sprakbruket, utati alia sch. l)e vnnliga cngclska ch och j hade siihdis liiir 

 kunnat anvandns i stiillet for de origtiga tsch och dscfi. Det indiska ordet "Jungle" (skogssuilr) stal'vas i saiiiniii 

 bok, lika oriitt: dschungcl; i Indien litter det jungel, utan sefi. Men iifven Engelsmiinnen hafva liingc forstatt 

 Bit pa jaiiuna salt vaiistiilla dessa ljud. Sa t. ex. hade jag, fir 182/ (i Phys. Siillsk. Tidskrit't i Lund; lemuat 

 en beskrifiiing af foglar frfn Calcutta och der angil'vit iitskilliga beiigfiliska namn, samt prof pA f'ogelliiten, c. 

 gr. namtiBt Halitjaija tor 1'iea rufa, 11:0 7; naninet Tjatlaria, fiir n:o 22, Turda griseus Gm.; latit: 

 tjack! for n:o 19, Acauthiza arrogaus (Culicipeta burkii) o. s. v. - l>a denna afhandling hlef ofversatt pii 

 engclska (i Ann. Nat. Hist. ISifi) fiii-fiudrades alia dessa och dylika ord till: Halitshatscha, Tshattaria, t>hack 

 o. s. v., hvilka sfikert ingen Bengaler skall igenkiinna. [Anin. under tnckningen. August! 1856. C. 6'.J 



