Oil PHONETISKA BOKSTAFVEK. 71 



tecknet for kort vocal. Slutligen ett intonerings-tecken, som angifvcr en liqvida, 

 med hvilken stufvelsens vocalljud sammanfaller. 



F6r dessa tva sednare andamal: att uttrycka ett otydligt Ijud och en intonering, 

 .skulle visserligcn ett och samma tecken kunna anvandas, sasom blifvit foreslaget, da detta 

 tecken vid vocaler borde antyda det forra, vid consonanter det sednare. Men da olika 

 begrepp bora olika betecknas och da otydlighetstecknet nagon gang torde behofva anvandas 

 vid consonanter, sa synes det vara rattare att antaga tva skilda tecken. Det forra af 

 dessa tecken ar af samma beskaffenhet som de vanliga accenterna (aeutus, lang, kort) och 

 bbr saledes intaga samma plats som dessa, ofver bokstafverna. Sasom Otydlighets- 

 tecken kunde man saledes anviinda ett o ofver bokstafven *). Men intoneringen af en 

 consonant, d. Fi. dennas forening med ett vocalljud, ar nagonting sa eget, att ett egen- 

 domligt teeken val kan passa for detta fall, hvarfore vi, sasom allmant Intonerings- 

 tecken bibehalla det af LEPSIUS foreslagna o under bokstafven, ehuru mycket detta be- 

 teckningssatt afviker fran det som for ofrigt har blifvit anvandt. Uti skrift kan detta 

 alltid iakttagas, men i tryckstil, der hvarje nytt tecken gor en ny svarighet, skulle man 

 val i de fiesta fall kunna hjelpa sig med att utmarka intonerade consonanter med sarskild 

 (cursiv eller annan) stil, utan annat eget tecken, hvarpa flera exempel forekomma nyss 

 forut samt har strax nedanfor. Ifall en intonering med ett bestamdt vocalljud, t. ex. med 

 i, skulle forekomma och behofva att sarskilt utmarkas, hvilket synes rnojligen kunna handa, 

 sa bor denna vocals bokstafstecken intaga rummet under den liqvida consorianten , i stal- 

 let for o. 



Dessa bada tecken (otydlighets- och intonerings-tecknen) torde i manga fall kunna 

 anvandas i stallet for hvarandra. Det skall t. ex. ofta vara svart att afgora huruvida sadana 

 ord som de Fr. sabre, poudre, ratteligen bOra skrifvas: sabr, pudr (da r utmarker intone- 

 radt r), eller saber, puder (da e utm. otydlig vocal). Detsamma ar forhallandet med engelska 



orden : able, simple, sailed, tired, hvilka kunna anses uttalade sasom abel tajred, eller 



sasom abZ tajrd. Genorn svarigheten att tillhopa uttala alia bokstafsljuden, uppstar 



ett litet afbrott, hvarigenom de sista bli nagot afskilda, liksom en egen, ganska kort staf- 

 velse, i hvilken mines en ljudande liqvida; huruvida dessutom en otydlig vocal hores ar 

 svarare att efter blotta ljudet bestamma. I svenskan forekomma ofta dylika fall, genom 

 forkortningar, t. ex. da man i stallet for: stolen, sages: stoln; men da man i ordet ugglebo 

 utelemnar e (efter analogien af krakebo krakbo) , sa uppkommer ordet uggelbo , hvaruti 

 det nybildade e icke synes mig kunna utelemnas, emedan, enligt vart spraks natur, conso- 

 nanterna icke har kunna uttalas utan hjelp af denna vocal. Detta e ar val kort och ton- 

 vigtslost, men torde icke kunna anses sasom otydligt. De fransyska orden: fable, table, 

 crible, uti hvilka, i dagligt tal, I icke intoneras, torde vara att anse sasom enstafviga 

 (fabl etc.); men dylika i svenskan upptagna ord, t. ex. fabel, sabel, hafva tydligt, ehuru 

 kort e. Detsamma ar forhallandet med de korta andelser, som utmarka bestamda artikeln, 

 da de uttalas oforkortade: bordet, graset, stolen, hunden, katten; e ar har tydligt, men 

 kort och tonvigtslost. Uti dessa andelser synas mig e vara af lika beskaffenhet med det 



') Ett o ofver a sammanfaller val med det svenska a; men dylika sammantra'ffningar torde knappt kunna full- 

 komligt undvikas. Pa Tab. Ill, 2:0 (mellerst) finnes ett o utsatt ofver i, men en punkt ofver a for att ga'lla 

 sSsom otydlighetstecken. Detta ar dock mindre ratt, emedan acceuterna bora folja samma liigar som bokstaf- 

 verna , att samma begrepp alltid maste hafva samma tecken. 



