36 



C. J. SUNDEVALL, 



skapliga grunder uppgjordt alphabet maste ordnas pa vetenskapligt satt, eller i systematisk 

 ordning, efter den hOgsta prineip som ligger till grund for bokstafsbildningen , d. a. efter 

 organerna hvarmed de uttalas. Uti LEPSII arbete framstallas consonanterna forst efter en 

 sadan ordning (se tab. II, 5:o), men sedan antages en helt annan alphabetisk ordning 

 (tab. II, 6:0), efter en underordnad prineip, sa att de s. k. "explosivse fortes , lenes" o. s. v. 

 stallas tillhopa (efter schemat tab. II, 4:o). Detta kan ej vara ratt, redan derfore, att en 

 systematisering efter en underordnad prineip alltid blir artificiel. I det narvarande fallet 

 upphafves helt oeh hallet begreppet om consonanternas slJigtskap och platsen for nya, blir 

 ganska vilkorlig. Ordningen i sanskritalphabetet , hvilken atminstone ar ainnad att vara 

 fullkomligen systematisk, efter organerna for uttalet, hade utan tvifvel varit det riltta 

 mOnstret att folja. Dock torde forandringen i alphabetiska anordningen sta i nara sam- 

 manhang med den i samma arbete antagna classfordelningen och isynnerhet med samman- 

 sattningen af "6:te Classen, Dentales" (se tab. II, 5:o), hvarom vi sarskildt maste yttra 

 nagra ord. 



Denna class, "Dentales", utgOres egentligen af bokstitfverna d, t och n, jemte de bada 

 engelska ljuden af th. Med dessa bOr man, oaktadt mycken likhet i uttalet, icke samman- 



de grekiska bokstafverna , aro, med ringa forandring, desamraa som de hebraiska, hvilka blifvit bevarade af 

 israeliterna, sfisom synes af niirstilende schema. Att dessa namn inkommit till Grekland med bokstiifverna 

 inses deraf, att de aga betydelse pS de semitiska spraken, men ej pa grekiska. Men de phoeniciska bokstaf- 

 verna hade en nfigot olika yttre form med de (atminstone sedan Snlomos tid brukliga) hebrniska; ungefar pa 

 samma satt sora olikheten mellan den s. k. tyska och latinska skrit'stilen eller mellan de vanliga tryckstilama, 

 t. ex. ABCD, abed, 9(23(. Dessa olikheter hafva uppstatt genom bruket pa skilda orter som haft foga in- 

 bordes communication; liksa hafva de grekiska och latinska bokstiifverna fatt ett helt aunat utseende an de, 

 fr5n hvilka de uppkommit. NarstSende schema visar mellerst de hebraiska 

 bokstafverna och, p& sidorna derora, de grekiska och latinska; alia i'sitt 

 gamla skick och uppraknade i den vanliga ordningen , som hvardera alpha- 

 betet annu bibehaller sedan gamla tider. De bokstafver som aro inne- 

 slutna inom paranthes, aro de som sednare tillkomtnit. Det synes tydligt 

 att bokstafverna i de bada yngre alphabeten i allmanhet harstamma fran 

 dem uti det aldre, bredvid hvilka de bar aro stallda, och att ordningen 

 ar fullkoraligt densamma i alia tre, med undantag af de latinska C (af 

 det hebr. caph?) och G (af gimel), hvilka torde antingen hafva blifvit 

 sednare omflyttade eller hafva undergatt en stor forandring i uttalet?; 

 samt att de hebraiska bokstafver som saknade anvandande uti ettdera af 

 de yngre alphabeten , aro der uteleranade. Saledes ar van (som mSste hafva 

 varit uttaladt, liksom i tyskan, fan) bibehallet i latinen men utelemnadt i 

 grekiskan. Uti de bftda yngre alphabeten svarar vocalen E mot det he- 

 braiska he, mellan hvilka ljud ofvergSngen ar latt, och O mot am, emedan 

 denna sednare bokstaf haft ljudet af: om. Det rena S intager, i bSde det 

 grekiska och latinska, samma rum som det bebriiiska Svhin, hvilket afven 

 hade namnet Shi, Det grekiska Y och det latinska U torde bada har- 

 stamma Mn det vocalljud (u), sora vau hade jemte consonantljudet; de 

 utgora slutet i bada de ursprungliga alphabeten. De fiesta sednare till- 

 komna bokstafverna aro tillfogade vid slutet, och de uti det latinska al- 

 phabetet ftro tagna ur det grekiska. Ofverensstammelsen mellan de gre- 

 kiska och hebraiska alphabeten visa, att det phoeniciska, hvaraf det forra 

 harstammar, redan 1500 iir f. C. f. hade samma ordning och samma bok- 

 stafsnamn, som det hebriiiska annu bibehaller; och, dd Moses redan kiinde 

 bokstafsskriften (lagens tailor voro skrifna) kan man antaga, att dessa aro 

 desamma, som redan uppkommit i Egypten, der alphabetet sakert upp- 

 statt, sasom eu forenkling af hieroglyphskriftcn. Att skrifkonsten Atmin- 

 stone ej varit allmiin fore denna tid, i Egypten, synes deraf, att den ej 

 medfordes till Grekland af de invandrare som kommo derifrftn fore Cadmus. Ingen anledning synes var,a att 

 formoda ett samband mellan det indiska sanskrit-alphabetct och det hebraiska. Bilda tyckas vara uppfunna 

 oberoende af hvarandra. 



