32 C. J. SUNDEVALL, 



att soka winning*). Af Prof. LKPSII arbetc bar jag Iftrt inycket, serdelos i det som rorc-r 

 do arabiska, ellcr i aQm&nhet de seraitiska sprakljudcn, hvarfore mitt forsok, utan denna 

 undervisning, skulk- hafva varit vida ofullstandigarc an det im ar. Ett tacksamt erkan- 

 nandc haraf, skall visa, att det klander soin i det fuljande kan forekoinina 5fver ett och 

 annat i niin beromde feregangares arbete allenast ar en nOdvandig foljd af olika asigters 

 framstallande. Ehvad phonetiskt bokstafssystcm som an kan koinma att antagas, in.i^tc 

 det alltid erkanpas, att Prof. LEPSIUS varit den forste upphofsinannen till ett, som var 

 allmiVnt och pa 8gta vetenskapliga grander genomfordt. 



For att vara ratt val anvandbart maste ett phonetiskt alphabet vara sa latt som 

 mojligt att lara fur samtliga de europeiska nationerna, och dess bokstafver maste vara sa 

 enkla, eller fria fran Ofverflddiga bihang, att de latt kunria skrifvas, men likvill sinsemellan 

 sa val skilda, att de bli latta att lasa, bade i skrift och i tryck. Det forstnftmda kan 

 endast vinnas derigenom, att bokstSifverna aro de vanliga europeiska, sa langt dessa racka 

 till och hafva nagorlunda allmant antagna ljud, hvilket dock ar handelsen med de fiesta. 



LEPSIUS 



Foljande redogorclse for inin egen sysselsiittning mcd det phonetiska nlphabetet torde beiisiget ursiiktas. Den 

 iufbres hiir for att forklara tillkomsten af denna uppaats inoni ett omriide som tor oTrigt iir mig 1'riiinmaudt: 

 och lor att upplysa iiagra uppgifter i det foljande. Da jag ar 1810 fiek lara att lasa engelska och dervid 

 riiknde gora jemtorelse med den svenskn, tyska och fransyska ortliographien, uppstod tanken pS ett allmiint 

 alphabet, hvarigenom ett rigtigt skrifsiitt skulle bli mojligt, och da jag uagra fir sednare iit'ven t'iitt nftgou kiin- 

 nedom om latin och grckiska, saint funuit att ej huller dessa spraken iigde model att afliji-lpa bristcrna i de 

 ofriga, fiiretogs constructioncn af alphabetet. Hvad som isynncrliet gaf intresse at delta fdretag var den kiin- 

 nedom, som erholls ur LE VAILLANTS resa, om hottentott-spraket och dess egna tungsmiillar, samt de upp- 

 lysuingar om grekiska sprakljuden som fitinas i XORBERGS Iludimeiita lingiui; griccje, den forsta grammatica 

 for delta spriik som foil i mill hand; t. ex. att d och $ uttrycka de bada engelska Ijmlcn af th m. in. Om- 

 kring ar 18l>0 var det forsta fbrsoket fullaiidadt , eftcr samina grunder som jag alltid sedan ansett rigtiga, 

 siisoin: enkla, hela bokstafver, sa vidt som nidjligt grundade ])ii de vanliga, oeh ordnade efter talorganerna, 

 med de labiala consonanterna i spetsen. Ar 1827 lick jag licit ofonnodadt, genoni Baron A. G. GYLLEN- 

 KROKS godhet, tillfiille all for naturalhistoriska insamlingar medfiilja ett litet svenskt tartyg till Calculla. Vi- 

 standet der blef allenast 3 miinader, hvartindei; det dock var tillfiille att inhemta iiagot litet at' Bengali-sprakct, 

 hvilket jag forelradesvis sokte studera, emedan europeer vanligeii blott liira sig Hindostani. Under hemresan. 

 fiiretogs en revision af alphabetet, hvarvid isynnerhet den labiala consoiiantclassen frnnistod sadan somjagiinnu 

 anser mig bora bil)elii'ilia den. Andra studier oeh goromiil inuhuitrangde derefter siminingom all atanka pa 

 aliabctets torbiittriiig; men iir 1841, da jag forsta giingcn hade tilllalle att gora en liingre tour genoin Tysk- 

 liiud . Frankrike och Holland, oeh dervid pa en af tlicatrarne i Berlin blef upprniirksani pa riitta utlalet af ch 

 uti ich, mich o. d. ord, saml derefter liirde kiiuua det hollandska nttalel af <j, upplifvades iiiivo lusten for det 

 gamla iimnet. Delta loranledde, uagra ar derefter, da alphaljetet filer vid ett sjukdomstilllalle monstrades, den 

 uoggraiinare kannedomen om consonanternas fordelning, lill hufvudsaken sa, som den i detta arbele frnm- 

 stalles, lu-mligen uti: fullstiindigl och ofullstiindigt articulcrade, clusila och perspirerade, starka och svaga. 

 Vid samtal med sprukkuiiuige, af hvilka jag hoppades t'ii upplysniiig om litteraturen , hade det for liingre tid 

 tillbaka hiinclt, att man skrattat at mitt bemodande sasoin omojligt att tit lorn och dessutom alldeles iinda- 

 mMslost. Jag iir dock nil ganska ndjd ofver att hal'va derigenom blifvit lorbehallsam med afscende pS delta 

 hmne. Tanken pS all publicera nagol ofver detsamma uppstod aldrig forr an omkring Sr 1850, dA jag lorst 

 erholl kiiuntdom om ELLIS'S phonetiska alphabet, hvilket syntcs mindre utbildadt iiu mitt eget. Men med det- 

 samnia insags iil'vrii nodvaiidighelen, att forst liira kiinna nagot af ryska och sanskrit-spraken. Hiindelseii 

 gjordc att det fu'rra ej fiirorsakade stort hinder, men det sednare blef sviirare genom bristen pa bocker och 

 handle-lining saint det invecklade skrifsatlel, och fdrst under iir 1854 lyekades det, genom beniiget bitriide at' 

 M.u:r BEROSTEDT, att ofvervinua de forsta sviirighcterna. ]):i jag sedan, under juleii 1855 tiinkte pii att 

 r*'digcra en uppsats om alphabetet, erholls uti Berl. Bericht och i Uotl. Gel. Anzeigen 1854, nnderraltelsen att 

 IVof. LEPSIUS fciri-kommit mig. Hans ofvan citerade arbete hade redan funnit viigcn till Stockholm och ge- 

 nom Mag:r AiiLSTRAND, som inom detta omradu visat mig Hera tjensler, erhiJll jag det i sistl. Jaiinnri nianad. 

 Ett sa l.irorikt arletc kunde endast vara af storsta interesse for mig; det visade att den hittills f<iljda viigcn 

 var rigtig och lemnade god undervisning i flera hiiiiseeiiden ; men dii jag lillika genast gjorde de anmiirknin- 

 gnr deremot, sora i denna afhandling framstiillas, sa piiskyndadc det den tilliimnade uppsatscn, hvilkeu der- 

 fore nu frniutradcr ett eller annat ar forr an som ainiars hade skctt. Stockholm d. 1 Mars 1856. C. S. 



