OM PIIONETISKA BOKSTAFVER. 31 



och ff tillhopa. Jag vagar arifora detta sasom en god auctoritet for rnitt satt att bilda 

 flera af de nya bokstafstecknen. 



Sir WILLIAM JONES, den utmarkte sanskritforskaren, publicerade ar 1788, i Asiatic 

 Researches vol. I, ett forslag att med europeiska bokstafver atergifva de indiska sprak- 

 Ijuden, hvaruti ban, med forkastaride af de i engelskan brukliga, antog de tecken for 

 vocalljuden, soin dessa aga i tyskan eller italienskan o. s. v. 



Med afsecnde pa vocalernas physiska egenskaper, synes WHEATSTONES , af EMEESON 

 omtalade uppfinning kunna hafva nagot varde; nemligen att genom ett enkelt r5r, forsedt 

 med en ljudpipa och bleist med balgar, frambringa dem. Vid rOrets minsta langd fram- 

 bragtes ljudet i, och eftersom det forlangdes uppkommo i ordning derefter: e, a, o, u. 

 Da roret annu mera forlangdes aterkomrno samma Ijud, men i omvand ordning. 



EMEESONS eget, pa anf. stalle omtalade arbete foranleddes af en jernforelse mellan 

 chinesiska spraket och spraken i nordvestra Europa, som skulle verkstallas af en comite i 

 Boston. Hittills hade comiten stadnat vid uppgOrandet af ett system af ljudtecken (pho- 

 netiska bokstafver), hvilket ar grundadt pa ELLIS system, men nagot utvidgadt och upp- 

 staldt i en battre ordning. Utom detta kan jag anfora ett mindre betydande forslag 

 af Ez. RICH i Sillim. Journal vol. 47, p. 420, att ratta engelska orthographien , samt 

 nagra anmarkningar 6fver ljudcn i de Nordamerikanska indianernas sprak och emot ELLIS, 

 af HALDEMAN uti Proc. Amer. Assoc. 1849, 423. 



JOH. MULLEES Physiologic des Menschen, ett arbete som ar i hvars mans hand, af- 

 handlar med utforlighet bokstafvernas physiologi och lemnar serdeles goda anmarkningar 

 Qfver uttalet af dem i de europeiska spraken. Der anfores dessutom litteraturen i 

 detta amne. 



Sasom serdeles vigtigt for kannedomen om fransyska sprakets bokstafsljud kan an- 

 foras ACKERMANNS Essai sur 1'analyse physique des langues, 44 pp. 8:0. Paris et Leip- 

 zic 1838. 



F6r Engelskan har man flera s. k. Prononciationslexica, t. ex. det allmant utspridda 

 af WALKER. 



Om den 5friga nyare vetenskapliga litteraturen i detta amne, som mest har afseende 

 pa Sanskrit, saint om missionssallskapernas verksamhet derfore, lemnar LEPSIUS, i det an- 

 forda lilla arbetet, en kort berattelse, till hvilken jag hanvisar, da jag icke sjelf skulle 

 kunna astadkomma en lika god. 



Om Alpliabetets inriittuing i allinanhct. 



Da LEPSII nyss omtalade forslag tyckes uppfylla alia hufvudsakliga fordringar pa 

 ett allmant phonetiskt alphabet, sa kan det synas formatet eller atminstone 6fverfl5digt att 

 framkomma med ett annat, nagot afvikande dylikt forslag, som grundar sig pa en ojem- 

 forligt inskranktare kannedom; men emedan deruti finnes atskilligt, som enligt mina asig- 

 ter kan framstallas pa battre satt och till betydlig lattnad for alphabetets begagnande, sa 

 drager jag ej i betankande att offentliggOra resultatet af mina egna fors5k i detta amne. 

 De hafva fortgatt under stSrsta delen af min lefnad; visserligen sasom en kapphast eller 

 ett dilettant-studium, hvarmed man roar sig pa lediga stunder, men alltid rned rent begar 



