24 C. J. SUNDEVALL, OM FISKYNGELS UTVECKLING. 



9. Osmerus eperlanus (Nors), pi. 5, fig. 5, nyklackt unge. Fig. 5 6, sedd fran 

 ryggen; 5 c, nut langden. Under lektiden 1855 blefvo agg befruktade d. 2 Maj. De 

 kl&cktes d. 20 Maj. Det nyklackta ynglet, ar blott 5 milimeter langt, ganska srnalt och, 

 utom Ogonen, alldeles ParglOst. Gulan sitter langre bakat an hos andra mig bekanta fisk- 

 ungar. Den ar farglOs och bar framtill en klar rund oljedroppa. Intel rOdt blod kan 

 ftnnu skOnjas. Undertaken rackte knappt frainom Ogat. 



I'ligarne lago silllnn stilla utan plagade oftast rOra sig omkring ined en darrande, 

 ojemn rOrelse inom en liten krets vid karlcts botten. Annu d. 30 Maj fanns en qvar- 

 lefvande , som dock ej visade nagon betydlig fbrandring; afven gulan var fOga fOrinin- 

 skad. Det lyckades ej att langre bibehalla denna vid lif. 



10. Lota vulgaris (Lake), pi. 5, fig. 6 8. Lakens fortplantningstid bOrjar har- 

 stades i Januari eller Februari. Rommen Iflgges skild och lOs vid bottnen. Den ar 

 ganska fin och talrik; enligt en af Baron C. G. CEDERSTKOM gjord berakning innehOll en 

 medelstor hona 160,000 (enligt uppgift 159,776) romkorn, hvilket nara Ofverensstammer 

 med en aldre uppgift, att en hona hade 178,000 agg (Skand. Fiskar, vid PL 41). Romraen 

 ar dels gul, dels klar, nastan farglos; befruktning bar lyckats af bada sorterna. Den 

 bOrjar klackas efter 3 veckors forlopp, men ratta klackningstiden tyckes forst intriift'a efter 

 4 veckor. Efter ett dygns forlopp bGrjar klyfningen i gulan; efter 15 a 16 dygn bOrja Ogonen 

 synas i aggen, och ett par dagar derefter ser man sma stjernlika flackar pa embryos yta. Vid 

 sainnia tid kan man tydligen se hjertats rOrelse; jag bar oinsom raknat 15, 30 och 50 slag i minu- 

 ten. Embryos vandningar bli nu afven tydliga. Den nyklackte ungen ar alltid starkt bojd i 

 framre andan; men manga ses, som tyckas vara fortidigt klackta och sorn ligga alldeles ringfor- 

 migt bojda. Dessa rOra sig sallan och blott i ring; en del utvecklas efter nagon tids forlopp, 

 andra do snart. De som hafva rat stjert (sasom fig. 6) aro ganska lifliga. De simina med en 

 darrande r5relse af kroppen, vanligen uppat, mot vattenytan, hvarifnin de orOrliga ater- 

 falla till bottnen. Under simmandet rOra de brOstfenorna hastigt. Det bar annu ej varit 

 tillfalle att folja hela utvecklingen. 



Fig. 6, en nyss klackt unge (i bdrjan af April 1855); knappt 3 millimeter King. 

 Kroppen ar framtill starkt inbojd. Uti den betydliga gulan ses en stor oljedroppe, som 

 nu ligger vid buksidan. Hos Laken tyckes det vara temligen vanligt att finna denna fritt 

 liggande olja i gulan fbrdelad i 2, 3 eller flera droppar af oMka storlek; hos andra fiskar 

 bar detta atminstone forefallit mig sallsynt. Framom gulan ses den lilla, handlika brOst- 

 fenan; bakom henne tarmen. Kroppens flackar aro ej utsatta pa figuren, men liknanaradem 

 pa foljande fig., afven Ofver bukcaviteten. 



Fig. 7; atta dagar ganunal, d. 17 Mars 1854; efter befruktning d. 10 Februari, 

 klackt d. 9 Mars. Nu foga Ofver 3 millimeter lang. Munnen bar blifvit mera framstaende 

 och hela hufvudet st5rre; gulan betydligt forminskad. Fig. c, sedd frtin ryggen. 



Fig. 8, omkring 30 dagar gammal, d. 21 Maj 1855; tycktes ej vara langre an fig. 

 7. Detta exemplar var det sist qvarlefvande af nagra, som i tre veckors tid hollos i en 

 tvattskal utan ombyte af vatten jemte nagra fa exemplar af Lemna. Andra, som skuttes 

 mera sorgfalligt blefvo ej aldre. Gulan ar langesedan fortard; dess stalle intages af bukens 

 inelfvor och af den ofvanfor de Gfriga nybildade simblasan. Ofver tarmens anda ses en 

 liten, rund, temligen klar blasa. Hjertat ar tydligt, bakom underkaken, men intet rOdt 

 blod synes. I Oroncapseln ses 2:ne steriar. Af de yttre delarna ar det isynnerhet munnen 

 och Ogonen som blifvit utbildade. Hinnkanten 3r annu oforandrad, utan tecken till stra- 

 lar. De svarta flackarne voro annu stjernlika och nagot talrikare an pa fig. 7. 



