20 C. J. SUNDEVALL. 



vuxne, och hufvudet, samt serdeles ogat, mindre an pa dessa. Afven brostfenan ttr ganska 

 kort, med den kottiga delen (carpus) ftnnu nagot fristaende utoni kroppsytan. Stjertfenan 

 ftr starkt klufvcn, alldcles sasom hos de full vuxne. Den bar 21 fullstilndiga stralar, som 

 aro langt klufne och besta af sju leder, samt dertill ofvan ocli nedan 12 a 13 korta, 

 enkla stralar. Afven i ryggfenan aro stralarne klufna. 



Andra ungar af samma utbildning voro fran 30 till 39 millim. langa, men tillhopa 

 med dem funnos exemplar af lika storlek och utveckling med fig. 6. De voro alia hdgst 

 dmtaliga och dogo genast da de kommo upp ur vattnet. 



Fig. 9 visar stjertens spets med fenans rot hos en fullvuxen Stromming. Rygg- 

 radens uppat bojda anda utgOr en fortsattning af sista vertebern, ungefur dubbelt sa lang, 

 som en vertebers h5jd. Den bestar af tva skilda benspjelar, sittande bredvid hvarandra 

 (till h6ger och venster) fast vid sista vertebern och bildande undre delen af den slida 

 som omfattar slutet af chorda dorsalis. Ofre delen af samma slida bildas af 2:ne andra 

 benspjelar, som utga fran Ofre sidan af samma, sista verteber och tydligen utgora dess 

 processus spinosus. Uti den slida som bildas af dessa fyra stycken, ligger slutet af chorda, 

 som ar nagot tjockare an en af benspjelarne och nagot langre an de, sa att dess spets 

 (som ej ar utsatt pji figuren) utskjuter mellan de 6fre stjertstralarne och tva lOsa ben- 

 spjelar, som ligga under slutet af de fyra forsta. Dessutom ligger der, langs ofvfynpa 

 chorda, en fortsattning af ryggmargen, eller atininstone af dess yttre hinnor. Sista Ver- 

 teberns undre proc. spinosus ar ganska stor och bred samt hopvuxen med nagra benstycken 

 langre uppifran, tillhopa med hvilka den utgor fenans undre basis eller rot. Dess Ofre 

 rot utgOres af nagra hopvuxna benstycken, som utga, fran ryggradens uppat bojda anda; 

 men ej fran benslidan, utan fran sjelfva hinnan kring chorda dorsalis. Dessa bada fen-, 

 rotter aro hos ungarne, i proportion till kroppen, betydligt kortare an hos de aldre, men 

 lika breda som hos dem. Stjertstralarne aro dubbla, sa att den ena delen ligger till 

 hoger, den andra till venster om fen-rotens spets. Till antalet finnas (vanligtvis) 19 full- 

 standiga, som racka anda ut till fenans bakre kant, af hvilka den ofversta och den un- 

 dersta aro enkla; alia de Sfrige aro flerklufna. Af dessa 19 stOdja sig 10 mot Ofre roten 

 och 9 mot den undre (Fig. visar blott 9 + 9). Den ofversta af dem alia bOrjar nast under 

 den uppbojda ryggrads-spetsen. Men ofvanfOr denna ligger en rad af 12 till 15 korta, enkla 

 stralar, som aro bildade i den ursprungliga hinnan ofver stjertspetsen. De aftaga gradvis 

 i langd sa att de framste aro helt sma och svara att rakna. En dylik rad af sma strfilar 

 ligger afven pa undre sidan. Alia dessa sma, falska fenstralarna (radii spurii) stOdja 

 icke mot de omtalade tva benrotterna, utan ligga utan for spetsarna ,af de 4 a 5 sista 

 vertebrernas proc. spinosi. 



Da jag under aftecknandet markte att bukfenorna voro belagna langre framom rygg- 

 fenan hos de spadare ungarna (fig. 7) an hos de aldre, foretog jag nagra berakningar pa 

 vertebrerna eller muskelfasciklerna hos ett par af dessa ungar, i den tron att det var 

 bukfenan som skenbart flyttades. Sednare gjorda jemfSrelser hafva dessutom visat en 

 framflyttning af ryggfenan, som vid forsta paseendet forefaller nog besynnerlig. For att 

 kunna framstalla dessa flyttningar maste vi fOrst beskrifva delarnes lage m. m. hos de aldre. 



Fullvuxen Stromming har vanligen 55 eller 56 vertebrer. Bland tio undersOkta 

 exemplar, fran 7 till 10 turns langd med inberaknad stjertfena, funnos 55 vertebrer hos 

 sex exemplar, 56 hos tre och 53 hos ett, af 8 turns langd. 



