16 C. J. 8UNDEVALI,, 



funnns laiigs ryggeli, btlken ocli sidolinien, men aro ej utinllrkta pa figuren. Ilinnkanten sags 

 \aricra nagot: hos andra exemplar var den nagot hogre langs at ryggen, eller nagot mindre 

 trubbig bukoiii stjerten o. s. v. BrOstfenan ilr utrnilrkt pa figuren. I'ti horselcapM'ln Nynes 

 redan, liksom pa alia foljunde, 2:ne stentir, af hvilka den bakre iir storre och sitter hogre. 

 Nast under densamma syncs, bnkotn ogat, men djnpt in i hnfvndet, ett nflangt rum, fyldt 

 af rOdt blod. hvilket sags da djuret borjade stark t aftyna, men ej milrktes pa ett aimat, 

 friskt exemplar. Hjertat pulserar tydligt, men deruti synes inlet riidt blod. En bakat- 

 lOpande blodstrom ses under ryggraden ocli en fratn&tlopandti langsat kroppens bukkant 

 (med punkter utmiirkt pa fignren), langt skild fran arterstannncn. Biida innehalla blott fii 

 roda kulor. 



Fit/. 8, d. 25 Maj; 8 millim. Kroppsytans svarta punkter ilro nagot flera. Gulan 

 hetydligt minskad. Ofvanfor den synas under ryggraden (i peritonaeum) talrika, skarpt 

 begr&DSade, rundade, svarta flackai 1 , under hvilka redan en licit liten simblasa finnes bildad. 

 (IVnna fa m is iifveii bos andra exemplar, men miirktes ickc pa ett par af dem som undcr- 

 soktes. Det lyckades mig dock ej att fa se blasans forsta bildning). Inga fenstralar, men 

 brustfenan ar nagot forlangd. Blodstrommarna aro tydliga, ocli, liksom pa Mort-ungen, 

 isynnerliet den, som loper nedat mot hjertat, snedt ofver bukens framanda. Ungarne voro 

 1111 vida mera rorliga iin forut, sirnmade bestiindigt, stodo ofta stilla vid bottnen, men lago 

 icke mera pa sidan. 



Fig. 9, afven d. 25 Maj; 8i millim. lang (sannolikt en af dem, som ur samma rom 

 kli'u-ktes d. IS) Maj); bar nagot mera fortard gula och ganska stor simblasa, framom hvil- 

 ken sags ett nagot dunklare streck, som tycktes vara iitforsgangen till matstrnpen. Da 

 siiul)l<isan sednare uttogs, bibeboll lion sig rund och fast, men utforsgcUigeii foljde ej med. 

 Tarmen ses tydlig under simblasan. Munnen och galarne sagos rora sig lange sedan Imf- 

 vudet var afskuret. 



Den 31 Maj. Ett exemplar liknade nara det riyss beskrifna, men visade en Ofver- 

 gangsform till inistfoljande. Hufvudet nilgot st5rre (det torde vara nagot for litet pa fig. 9); 

 stjerten niigot smalare och nilgot langre; ryggfenan framtill nagot hogre. Inga strain r; 

 blott en liten fortjockning i hiimaii under stjertspetsen. 



Fly. 10, 10 millim. lang; 10. b, framdelen, sedd ofvanifran. (Teckriad i borjan af 

 Jimi vid l(j a 20 dygns alder, men dagen ej annoterad. Ar tydligen i samma utvecklings- 

 stadium som den i Vet. Akad. Ofvers. ar 1851, 161, tab. 4 fig. 1 och 2, afritad d. 12 Juni 

 1851, hvilken dock, till folje af ovanan att se och handtera dessa krak, torde hafva blifvit 

 tecknad for smal och uppmatt for liten). Hudens flackar aro bar utsatta; de som folja 

 sidolinien aro belt sma. Gulan synes vara alldeles fortard. Simblasan ar annu enkel. Fen- 

 stralar ses blott under stjertspetsen och i brOstfenan. Intet tecken till bukfenor. Stjerten, 

 riiknad fran anus, ar afven, i forhallande till hela kroppen, betydligen forlangd. 



Fig. 11. Da icke tillfalle blef under sistl. Juni manad att afteckna mera utbildadt 

 id-yngel, atergifves bar den figur som finnes pa nyss anforda stalle, fig. 3. Den var ritad 

 d. I Juli efter en nagot ofver 131 millim. lang unge, som sannolikt var nara (i veckor 

 gammal. Simblasan ar tvadelt och bukfenorna bOrja framskjuta. 



Det synes tydligt, att de bar lenmade 5 figurerna af id-yngel, till utbildningeu gan- 

 <k;i nara motsvara hvar sin af Mort-ungarne fig. 1, 2, 3, 4 och 6, men det forefaller be- 

 synnerligt att Iden i allinanhet liunnit langt tidigare till dessa utvecklingsgrader an Morten. 



