2 C. J. 8UNDEVALL, 



sokningar. Nagra fa allmannare anmarkningar torde bar fa meddelas, sasom inledning till 

 de speciella beskrifningarna, f5r deras rakning, soin ej haft tillfalle att ur andra skrifter 

 inhemta kannedoin om amnet. 



Nagra f;i fiskformer hafva sedan aldre tider varit kanda for att foda lefvande ungar, 

 nemligen stOrre delen af Hajarterna och slagtet Zoarcajus; en sednare erfarenhet har 

 tillagt nagra andra, sasom slagtet Sebastes fran vara haf, si. Poe cilia och Anableps 

 1 1 i:\ra Cyprinerna) fran tropiska Amerikas sottvatten, samt nagra arter af fam. Silurini. 

 Sakert skola vi annu lara kanna att manga andra fiskar aro vivipara, men det ojemforligt 

 stOrsta antalet af arter fortplanta sig genom hogst talrika sma agg, eller sa kallad rom, 

 soin befrOas sedan den ar framfodd. 



Denna rom forhaller sig efter framfodandet pa nagot olika satt: 

 l:o Dels falla aggen atskilda i vattnet, utan att hafta fast vid hvarandra eller vid vaxter 



o. d.; t. ex. hos Lake, Gadda, Lax och Sik. 



2:o Andra fiskars agg klibba genast vid framfodandet fast vid vaxter, stenar o. d., pa 

 hvilka de utbreda sig i ett enkelt lag, och forblifva sa anda till klackningen; t. ex. at' 

 Sill- och Cyprinus-arterna. 



3:o Ater andra framfoda pa en gang hela romsackens innehall i en enda klump, soin i 

 vattnet utvecklar sig sasom en langstrackt bliisa. Aggen sarnmanhallas har af ett slem, 

 bildadt af ovarii inre epithelium, och forblifva salunda sammanhangande anda till dess 

 ungarne utklackas. Hit hora de Acanthopterygier som jag hittills lart kanna, nemli- 

 gen Aborr, Gers, Stensimpa (Cottus gobio) och egentlig Simpa (C. qvadricornis). 



Annu flera modifikationer finnas, t. ex. hos Syngnathi, der aggen vid framfodan- 

 det fastas under hannarnes kropp, hvarest de forblifva tills de aro klackta. 



Liksorn hos andra kallblodiga djur tyckes fortplantnings- eller lektiden hos fiskarne 

 vanligen bestammas af varmen uti det element hvari de lefva. En stor del fiskar leka 

 om varen, sa snart vattnet hunnit till den for hvarje art passande temperaturen. T. ex.: 

 enligt Baron CEDERSTROMS iakttagelser uppgar Iden for att leka, atminstone har omkring 

 Stockholm, sa snart vattnet, uti de surnpar och backriinnilar, som denna fisk for detta 

 andamal plagar besOka, hunnit till 8i a 9" C., hvilket har plagar intraffa omkring d. 1 Maj. 

 Aborren borjar leka da det vatten, hvari ban lefver, antagit 10" C. o. s. v. Mojligtvis 

 kan en liten olikhet i detta afseende rada rnellan oliku lander mod n;igot olika klimat. 

 Andra leka om hOsten, sasom Laxarterna och Siken; andra midt under vintern, s,i- 

 som Laken. 



Aggens utveckh'ngstid ar i h5g grad olika, ej blott hos olika arter, utan afven hos 

 en och samina art; dels efter olika arstid, till folje af vattnets temperatur, dels efter andra, 

 ej val bekanta orsaker. Salunda plagar StrOmmingens rom i Maj inanad, da hafsvattnet 

 annu har en ringa varmegrad, under 10 C., klackas pa 14 till 18 dagar, och sednare |.;i 

 sornmaren, vid 14 a 15 C., pa 6 till 8 dagar. Men i fall forsOk goras under varm vader- 

 lek, uti vatten som har betydligt hogre temperatur, ofver 20 C., far man se att en del 

 agg klackas redan efter 3 dygns tid fran befruktningen, under det att andra ligga 5 a 6 

 eller flera dygn, ehuru de aro efter samma foraldrar, pa samina gang befi-uktade och for- 

 varade i samma karl. Aggen af de arter, sorn leka om hOsten och vintern (sasom Lax 

 Sik, Lake), ligga flera veckor, och anda till nagra manader, innan de klackas. 



