OM VATTENHOJDENS OCH VINDARNES FORANDRINGAR. 249 



ningen gar i ett standigt aftagande fran de nordligaste delarne af vart land, der den anses 

 vara storst, till de sydligare, hvarest rorelsen ornarkligen upphOr och till och med pastas 

 smaningom ofverga till en motsatt rigtning eller en jordytans sankning'), sa att rnellan 

 dessa bada maxima och minima (den starka hojningen langst i norr kring Bottenvikens 

 kuster och sankningen vid Skanes sydligaste strand) en for rOrelsen alldeles eller i det 

 narinaste indifferent trakt skulle forefinnas, hvilken man pa dstra kusten velat iforla 1 'a i 

 narheten af Calmar 2 ) och pa den vestra i nejden mellan Gotheborg och Halmstad. Ehuru 

 nu visserligen a ena sidan for en sadan laridets oskillerande rorelse pa 6rnse sidor om en 

 fast ororlig axel atskilliga valgrundade skill bade fran den forhistoriska och den historiska 

 tiden blifvit anforda 3 ), skulle likval a den aridra sidan emot en annu pagaende sankning 

 af Sveriges sydligaste del flera invandningar kunna framstallas, med afseende pa hvilka 

 jag har blott anhaller att fa paminna om hafssvallets valbekanta inkraktningar pa sadana 

 kustlander, hvilkas berg- och jordgrund ar sa 15s, att den ej formar motsta vagornas oaf- 

 brutna och fratande verksamhet och hvarigenom saledes den formodade sankningen af 

 fastlandet eller stigningen af vattenytan i sjelfva verket blott kan vara skenbar. Men 

 utari att har inga i nagon utredning af den storre eller mindre andel, som en dylik orsak 

 mojligeri kan hafva i de foretedda forandringarne af Skanska kustens kontur- och relief- 

 former, har jag blott onskat i forbigaende har erinra om ett faktum, som i forevarande 

 fall sannolikt icke bOr frarikannas all betydelse och medverkan. 



Sedan emellertid nivaforandringen en gang blifvit faktiskt adagalagd, lag den fragan 

 sa nara till hands, hum stor den sekulara hojningen eller sankningen for en gifven punkt 

 eller trakt pa kusten vore, en fraga, som i mer an ett hanseende egde for landet ett 

 stort framtida intresse. Nagot besvarande af fragans sednare del, sasom berdrande ett 

 fenomen, pa hvilket uppmarksamheten forst nyligen kommit att riktas, har annu, sa vidt 

 jag vet, icke blifvit bekantgjordt, men deremot hafva betraffande fragans forra del eller 

 den sekulara hojningen flera an ett fors5k tid efter annan blifvit f ramstallda , hvilka alle- 

 sammans dock, enligt sakens natur, icke kunna sagas hafva bragt gatan stort narmare 

 till sin upplSsning. Redan AND. CELSIUS bernodade sig salunda, hufvudsakligen med led- 

 ning af lotsars och fiskares berattelser och intyg om gamla skalstenars uppstigande Ofver 

 vattenytan och odugligblifvande sasom sadane eller om fordna segelleders forminskade 

 djup utanfor kusterna, att bestamina ett matt for denna nivaforandring. hvilken han, for 

 stranderna kring Bottniska viken, uppskattade till icke mindre an 4 5 fot for hvarje ar- 

 hundrade. Och sedermera har man forsokt, att pa mera direkt vag, nemligen fran iakt- 

 tagelserna af de inhuggna vattenmarkenas hojning ofver hafsytan pa en gifven tid, be- 

 rakna riivaforandringens sekulara storlek eller hastighet och dervid, hvad de nyssnamnde 

 trakterna kring Bottniska viken betraffar, kommit nara nog till eriahanda resultat 4 ), hvar- 

 emot for den 5friga delen af Svenska kusten den observerade hdjningen, ehuru visserligen 

 pa det hela synbart aftagande at sOder, dock visat ett mycket oskillatoriskt forhallande, 

 pa sa satt, att mellanliggande punkter synts antingen i hogre eller lagre grad utsatta for 



') Sv. NILSSON i BERZELII Arsber. 1837. 



') P. A. SILJESTROM, i Vet. Ak. Handl. 1844. 



') NILSSON, 1. c.; J. C. WILCKB ora Landskrona hamu, i Ofvers. af Vet. Akad. Forhandl. 1849; THUNBERG, i 



Vet. Akad. Handl. 1764; o. s. v. 

 4 ) Vet. Akad. Handl. 1823, sid. 41. 



K, ' i. .'I ii. ui: |, 32 



