250 A. Ell I) MANN, 



rSrelsen, an cle efter den fonnodade progressionen bort vara. Sa t. ex. uppgifvcs ') den 

 srkulara stigningen vid Lofgrundet utanfor Gefle till 2,*i fot, vid Svartklubben nilra Griss- 

 leluunn till 6,0-' fot, vid Gisslinge hatnn utanfor Kiuliuanson till l,5i fot, vid Sandhaiun 

 till 4,oo fot, vid Landsort till 5,oj fot, vid Hartson till 2,^ fot, vid Hafringe till 5,oo fot, 

 vid ArkOn till !,' fot, vid Hfiradsskar till i. !t fot saint pa vestra kusten vid Koon utan- 

 fOr Mur.strand till 2,oo fot och vid Kansii utanfor Gotheborg till 4,oo fot. 



Einot dessa nu anforda resultatiT synas inig dock, vid en nfirmare granskning af 

 forhallandena, flera an en valgrundad anmarkning sjelfmant framstalla sig, bland hvilka 

 jag har blott ber att fa erinra om nagra af de vasendtligaste. For det forsta forefaller 

 mig det beraknude och antagna mattut for hojningen i allrnanhet vara allt for hogt och 

 Ofverdrifvet tilltaget. Om ocksa detta matt, hvad vart lands nordligare kuster angiir, 

 der hojningen anses vara storst och der for Ofrigt flera andra omstandigheter antyda en 

 >ailan inera hastig rorelse, skulle narma sig till det sanna forhallandet, sa torde detta 

 dock ingalunda vara handelsen hvad de mellersta delarne af landets kuststrander betriit- 



O 



far. S?i t. ex. uppskattas af HALLSTROM landets hojning vid Calmar, pa grund af obser- 

 vationer vid det der i narheten befintlige pa SkallO ar 1756 inhuggna market, till icke 

 mindre an 2 fot per sekel'), hvaremot SILJESTROM, medelst sardeles noggranna och till- 

 fOrlitliga nivelleringar af samrna vattenmarke, jemnforde med atskilliga vid kusterna kring 

 Calmar sund insamlade historiska upplysningar 3 ) tydligen bevisat , att OstersjOns medel- 

 vattenhojd i dessa trakter under de sist fSrflutne seklerna fOga eller intet forandrat sitt 

 lage i fQrhallande till de nastgransande strilnderna. Och att detta sannolikt afven ar for- 

 hallandet hvad Stockholmstrakten vidkommer har jag redan fOrut 4 ) sOkt antyda medelst 

 anfOrande af ett faktum, som i icke ringa man synes mig fOnninska och gOra misstankt 

 tillforlitligheten af det anda till 4 fot per sekel uppgifna hOjningsbeloppet vid Sandhamn, 

 en punkt, som dock ligger pa ungefar samma breddsgrad som Stockholm. 



Vidare vagar jag tro, att i ganska manga fall den foregifna vattenrninskningen till 

 en god del har sin orsak i en smaningom skeende uppgrundning af sjelfva sjobottnen, 

 fOrorsakad dels genom afsattning utanfor flodernas mynningar i narbelagna vikar och sund 

 af de slamm-massor, som arligen nedforas till hafvet, och dels genom uppkastning af sand, 

 grus, klapper- och till och med rull-stenar fran lagre till hOgre nivaer till folje af vagor- 

 nas boljande slag emot deri Qppna kusten. Att isynnerhet formedelst detta sednare agens 

 icke obetydliga ombildningar kunna astadkommas ej allenast af den utanfor en viss kust 

 utbredda hafsbottnen, utan afven af sjelfva strandkonturerna, ar all anledning att for- 

 moda, och derpa hafva vi ocksci belt nyligen af G. VON HELMEHSEN *) fatt emottaga en 

 slaende bekraftelse genom de sardeles vackra iakttagelser derOfver af WANGENHEIM VON 

 QVALEN , som ban bekantgjort fran flera af oarne utanfor Estlandska kusten. 



Hvad slutligen vidkommer de oskillatoriska vexlingar i hojningsfenornenet, som af de 

 gjorda observationerna antydas ega rum pa mellersta Sveriges ostra kust, sa kan man 



') Ib. sid. 38. 



*) Vet. Akad. Handl. 1823, sid. 34: nagra blad langre fram eller sid. 38 uppgifves Ater den sekularn hoj- 



ningen endast till 0,66 fot. 

 ') Vet. Akad. Handl. 1844, sid. 329345. 

 ') Ofvere. af Vet. Akad. Forhandl. 1847, sid. 282285. 



26 Oct. 

 ') Melanges physiques et chiraiques, - ^ 1855. 



