BESKRIFNING OFVER DALKARLSBERGS JERNMALMSF A LT. 473 



Da i bOrjan af 1830-talet vestra gafveln af OsterRymningen hogre upp i grufvan 

 bearbetades, patraffade man der langst i vester en staende skol 1 ), som med nordvestlig 

 strykning tvilrt afskar malmen. Nagra ar sednare, nar fraga uppstatt att fran Oster- 

 Rymningen inga under NyRyrnningens rasfyllda malmbotten, genombrSts denna skol, och 

 malrnen befanns da, sade man, vara tre famnar, eller med jemnt sin egen bredd, fdr- 

 flyttad efter densamma at nordvest. Ehuru nurnera denna trakt af grufvan visserligen 

 icke ar tillganglig f6r en noggrannare undersOkning och icke heller de antydda forhal- 

 landena mera qvarsta i deras ursprungliga skick, ma det likval tillatas mig, att betvifla 

 tillvaron har af nagon sjelfstandig afskarande skol, utan fruktar jag i stallet, att den skol, 

 som man tillagt denna egenskap, icke ar nagot annat, an en ingredierande del af Oster- 

 Rymningens sodra sidoskol, hvilken har bojt sig mera tvart an vanligt till motes med den 

 norra vaggskslen i NyRymningen, och hvarigenom saledes, da de bada andra respektive 

 sidoskolarne afvenledes, fastan med en mindre skarp bqjning, sammanfallit, en utkilning af 

 bada grufvornas malmfall blifvit en foljd, med de bada kilspetsarne vanda emot hvar- 

 andra i nastan direkt kontakt, blott atskiljda genorn det mellanliggande tunna skolverket. 

 Att denna asigt icke saknar allt sken af sannolikhet, antydes af Relationerna i bOrjan af 

 1820-talet, uti hvilka det mer an en gang formales, huru vresiga och orediga skslarne 

 har i OsterRymningen varit, huru manga svangningar de esomoftast gjort, sa att "man 

 mangen gang haft svart att bestamma hufvudskolarnes lage och om malmen mellan dem 

 varit utbruten eller till och med genornbruten". 



Denna i ett oafbrutet sammanhang fran vester till oster utstrackta, genom ofvan- 

 namnde tre grufvor bearbetade, fyndighet ar annu den enda, hvarom man hos Rymnings- 

 lagret hittills eger nagon kannedom. Men manne verkligen detta lager annu ar till sin 

 fulla magtighet uppslaget? och manne icke afven har, likasom hos Agrufvelagret, flera vid 

 sidan af hvarandra ordnade parallela malrnfall forefinnas? dessa fragor ligga i sanning icke 

 langt aflagsna. Visserligen skulle det tyckas, som en sa mangarig brytning, som har egt 

 rum, redan langesedan bordt papeka dessa malmtillgangar, sa vida nagra sadana verkligen 

 har skulle vara nedlagda. Men erinrar man sig, att ingen enda tvarort nagonsin blifvit 

 i dessa grufvor f5r faltets undersOkande at sdder indrifven, och tillika ihogkommer kom- 

 passens forhallande utefter hela denna sidan af det oppnade lagret, sa maste medgifvas, 

 att lika liten kunskap man a ena sidan annu har om det verkliga fdrhallandet i detta 

 hanseende, lika stora skal har man a den andra, att genom direkta f&rsoksarbeten for- 

 skaffa sig en stadgad och saker efvertygelse derom. 



Den stupning af 10 15 fran lodlinien mot norr, som Rymningsmalmen i de 6fre 

 narmare dagen befintliga delarne af lagret standigt iakttagit, har pa storre djup betydligt 

 Skats och uppgar der, enligt hvad uppbrytningen i NyRymningsgrufvan gifvit vid handen, 

 till mellan 20" 30 at samma vaderstreck, se Fol. 5 8, jemnf. med prof. N:o 2. Och 

 det ar icke otroligt, att denna i mellersta delen af lagret adagalagda svangning i stup- 

 ningen afven skall igenfinnas i dess bada andar, nar man der hunnit nedkomma tillrack- 

 ligt djupt. Emellertid angifver nu denna 5kade stupning hos Rymningslagret en bena- 

 genhet hos detsamma, att mot djupet allt mer narrna sig till, ja kanhanda sammanfalla 



') Utefter denna skol nedstrossades och uttogs malmen till 60 famnars afvagning. 



60 



K. Vet. Akad. ll.iuill.. I. 



