BESKEIFNING OFVER DALKARLSBEBGS JEENMALMSF ALT. 475 



redan 1699 upptagna fran odesmal och hafva sedan den tiden fortfarande varit under ar- 

 bete. Alia dessa tre grufvor aro, sa synes mig, fran dagen anlagde pa fyndigheter, som 

 tillhOra tre olika malmparalleler. Lilla Agrufvan, som blifvit upptagen pa den nordligaste 

 parallelen, liar under afsankningen ocksa standigt der fSrblifvit, men de bada andra der- 

 emot hafva derjemte pa stOrre djup med sina o brytningar utgrenat sig afven till de andra 

 parallelerna. Salunda var det ifran Stora Agrufvan, som vid medlet af 1700-talet den 

 s. k. Hastvindsorten pa 30 50 famnars afvagning (Fol. 5) indrefs at sOder, hvarigenom 

 de bada sydligaste parallelerna upptacktes, hvilkas malmer sedan blifvit tagne i ansprak 

 med Hoppets, Fortrostans, Alstrins och Dalins sankningar saint pa annu storre djup till 

 en del afven genom Josephinas och Olssons orter (Fol. 6 11). Sa var det afven fran 

 L. Langgrufvan, o sorn den s. k. Kittelsankningen under sin framdrifning mot 6ster, inkom 

 forst pa Stora Agrufvans (Fol. 5 7) och sedan pa Lilla Agrufvans parallel (Fol. 89). 

 Att de fyndigheter, som genom Josephinas, Olssons och Dalins orter (Fol. 9 11) blifvit 

 yppade och brutne, verkligen aro sarskildta, i oster och vester utstrackta, parallelfyndig- 

 heter, derom Ofvertygar latteligen en granskning af dessa annu fullt tillgangliga arbetsrum. 

 Och da nu dessa orters rnalmer utan tvifvel sammanhanga med eller aro de samma som 

 de malmer, som pa mindre djup brutits uti Hastvinds- och Kranorterna samt de fran dem 

 neddrifna sankningarne (jemnfor prof. N:o 2), sa saknar man val icke allt skal till den 

 formodan, att, oaktadt Relationerna ingenting derom formala, samma allmanna forhallande 

 af paralleldelning hos malm en forefunnits afven i dessa ofre arbetsrum, hvilkas vaggar 

 tyvarr numera dock aro for en undersdkning haraf till storre delen nastan alldeles oat- 

 komliga. 



Det var vid tidpunkten for Hastvinds- och Kranorternas indrifning, som den redan 

 i det foregaende flera o ganger omnamnda s. k. stora vestra sidoskolen traffades, hvilken 

 har i vestra andan af Agrufvelagret, med strykning i N.N.V. S.S.O. och nagon stupning 

 at Oster, finnes afskara de sarskildta fyndigheterna. Denna skol, som afven langst upp i 

 dagen framstryker for vestra aridan af Stora Agrufvan eller mellan denna och L. Agruf- 

 van, och saledes alltid begransat den forra grufvans malmfall at vester allt fran dagen 

 ned till 50 famnars afvagning, blef afven nu en ledare for uppbry tningen , forst vid de 

 ofvannamncle orternas framdrifning at sSder och sedan vid afsankningen pa djupet af F5r- 

 tr5stans och Dalins arbetsrum, jemnfor langdprof. N:o 1. Pa 5mse sidor, bade i vester 

 och i Oster, ar denna chloritskol omgifven och innesluten af ett an tunnare, an tjockare 

 skal af qvarzig glimmerskiffer eller qvarzit, sasom man pa flera stallen, bland annat i 

 Hastvindsorten, har tillfalle att iakttaga. 



Att afven pa vestra sidan om dessa ofyndiga berg- och skOlarter, som salunda at 

 vester begransa malmfallen i alia de nyssnamnde orterna och arbetsrummen , malmfyn- 

 dighet icke saknas, detta har man erfarit saval genom framdrifningen af Alrnaorten pa 49 

 och Krokens ort pa 57 famnars afvagning (Fol. 5), som genom Dalins vestra ort pa 96 

 famnars djup (Fol. 9), uti hvilka alia orters anbrott nagra smarre malmfyndigheter af dels 

 svartmalm, dels blodsten blifvit traffade. Men huru stor utstrackning dessa malmer i 

 sjelfva verket hafva, eller i hvilken rigtning 1 ) den eger rum, detta ar allt fragor, som 



') Det vill dock af stallningen hos de begransande skolarne synas, som dessa sma fyndigheter 

 strykning i N.V. eller N.N.Y. 



skulle hafva sin 



