476 A. ERDMANN, 



annu icke kunna med nagon tillforlitlighet besvaras, forr an mera utgrenade forsoksarbeten 

 for sadant andaraal bar blifvit anlugde. 



Fran Hastvindsorten ar i sednare aren en ort Stofvaren (Fol. 5 och prof. N:o 6) 

 indrifven at sOder i afsigt att uppsoka en fortsattning af Rymningslagrets malm i vestra 

 fa ltd. Men oaktadt orten icke langesedan fortgatt forbi den punkt, der VesterRymningens 

 malm redan borde efter all rimlighet hafva traffats, bar den dock annu endast ofyndig 

 glimmerskiffer i brottet Detta forhallande ar annu svart att pa annat satt forklara, an 

 med det antagandet, att Rymningsmalmen bildat en bar i vcster utspetsande kil och att 

 saledes StOfvarorten redan inkommit i det ofyndiga gangberget vester om den utkilade 

 muli in 'ii. En tvarort friin nuvarande ortbrottet i vestsydvest, bvarmed afven en borjan 

 ar gjord, synes dock bora snart nog patraffa malrnen, sa vida den verkligen skulle i 

 denna rigtning ater vilja Oppna sig till en ny linsfyndigbet och icke alldeles at detta hall 

 hafva forsvunnit. En forflyttning kan icke heller hilr forebaras, ty den forflyttade delen 

 af malmen skulle ju efter regeln ligga vester eller nordvest oni den stora afskarande sko- 

 len, saledes afven vester om StSfvarorten, i hvars vestra vagg niira ortens bdrjan denna 

 skol tydligen nu synes inga, och saledes skulle den icke forflyttade delen af Rymningsmal- 

 men afven i denna handelse hafva blifvit ined orten aterfunnen. 



En blick pa de sarskildta kartefolierna visar, att bland alia de fyndigheter, som 

 fran Lilla Langgrufvan blifvit uppbrutne, annu ingen hunnit uppslas i fait at 5ster sa 

 langt, som den till nordligaste parallelstrecket hOrande fyndigheten. Den s. k. Kittelsank- 

 ningen har nemligen vid 80 90 famnars afvagning inkommit pa denna parallel, efter att 

 forut pa mindre djup hafva brutits pa den nast bredvid at soder liggande, jemnfor Fol. 

 59. Gransen for sagde parallelfyndighet inom denna grufva synes ocksa at detta hall 

 redan vara uppnadd, i thy att malmen langst in i ostra gafveln befunnits spetsformigt 

 utkila mellan de bada vaggskolarne. Hos alia de ofriga mahnfallen deremot i dessa 

 grufvor ar denna ostra grans annu icke uppnadd och stora anledningar forefinnas derfore 

 till den forhoppningen , att mycken malmfyndighet annu aterstar att i denna trakt af 

 faltet uttaga. 



En icke ringa olagenhet for grufvebrytningen har har under de sednare aren in- 

 traffat, pa sa satt att under Kittelsankningens bearbetande en 1 2 alnar magtig chlorit- 

 skol med derunder liggande qvarzitberg patraffats vid omkring 100 famnars afvligning, 

 och hvilken ofyndighet, stupande ungefar 60 fran lodlinien mot S.V., under fortsatt af- 

 sankuing befunnits afskara icke blott de bada nordligaste parallelernas, med Kittelsiink- 

 ningen, Prins Carls ort och Langgrufveskaktet brutne, malmer, utan i'tfvcn hotar att med 

 samma Ode belagga alia de andra i L. Langgrufvan befintliga sodra malmfallen , nfir dessa 

 hunnit till nagot stOrre djup nedkomma. Denna qvarzitafskaruing har salunda nu redan 

 ofyndiggjort icke blott Lilla Langgrufveskaktets botten, utan afven Kittelsankningens och 

 Prins Carls forut sa rika malmbottnar. Dess magtighet synes icke heller vara obetydlig, 

 ty Communistens sankning (Fol. 9-11 jemnf. med prof. N:o 4) har deri blifvit neddrifven 

 redan atta famnar utan forandring i bergarten. En jemnfurelse med ett dylikt forliallajide 

 i Herrgrufvan och Flintan, hvarom mera har nedan, ger dock nagon anledning till det 

 hoppet, att fyndigheten afven har skall pa nagot stOrre eller mindre djup blifva atertraffad. 



Ernellertid var det latt att inse, mot hvilka Okade svarigheter grufvebrytningen och 

 berguppfordringen har skulle i framtiden fa att kampa, da icke blott det gamla uppfor- 



