BESKBIFNING OFVER D ALK ARLSBERGS JERNM ALMSFALT. 477 



dringsskaktets afsankning hadanefter skulle komma att till obekant djup fortsattas uti 

 ofyndigt berg, utan afven manga af de nOdvandiga kommunikationsorterna till detta skakt 

 skulle langa stycken drifvas i dylik bergart utan nagon malmvinst. Da nu hartill kom, 

 att de fiesta af de band och pelare, sorn sedan gammalt blifvit qvarsatta i grufvans 

 5fre delar redan lilngesedan voro till den grad brackliga och lossnade fran sina fasten, 

 att de rirnligtvis icke pa langden kunde uppehallas af de vid och under dem anbragte 

 fortimringarne och med verklig lifsfara ofta hotade hvar och en, som till dem nalkades, 

 sa sag man sig tvungen, att, genom ett nytt pa lampligt stalle anbragt skakt, bereda sig 

 en for framtiden saker och beqvarn uppfordringsvag for all den stora malrnfyndighet, som 

 bar i vestra andan af Agrufvelagret finnes outtagen. Detta skakt, som fatt namn af Stro- 

 kirks Skakt, ar anlagdt tjugo famnar sydost om L. Langgrufvans dagoppning, nara intill 

 syd vestra hornet af den gamla grufvestoten: det kornmer under st5rre delen af sin langd 

 att fortga i ofyndig glimmerskiffer och forst pa narmare 100 farnnars allman afvagning 

 ar det beraknadt att traffa den i Dalins Ostra ortbrott varande malmen, jernnf5r Fol. 1 9. 

 Skaktet borjade anlaggas 1852 och har redan hunnit ett djup af 54 famnar i allman 

 afvagning. 



Den till en del numera igenfyllda s. k. Stora Grufvestoten, utstrackt till 60 70 fam- 

 nars langd mellan L. Langgrufvan i vester och Kringlan i Oster, har ursprungligen varit 

 bruten med flera egna, fran hvarandra skiljda, grufvor, hvilka med tiden smaningom igen- 

 rasat och samedelst gifvit anledning till uppkomsten af denna sa betydliga dagoppning. 

 Dessa grufvor hafva i ordning fran vester till Oster varit foljande, nemligen Kittelgr., 

 Gamla och Nya Bondgr., Lekebergsgr. , Carlskogagr. och Nils Ifvars eller sorn den i sed- 

 nare tider ocksa blifvit kallad Collegiigrufvan, se Fol. 3 och folj., jemnf. med prof. N:o 1. 

 Fyndigheternas forhallande i dessa numera alldeles otillgangliga grufvor synes, af efter- 

 lemnacle beskrifningar att dOmma, i korthet hafva varit foljande. 



Kittelgrufvan, som 1697 blef upptagen fran odesmal, men 1729 aterigen ofvergafs 

 vid 30 40 famnars djup efter ett der timadt storre ras, har varit bruten pa en malm, 

 som sages hafva undanfallit i strykningen at oster. Under den s. k. Kittelsarikningens 

 drifning fran L. Langgrufvan och afven sedermera har mer an en gang den misstankan 

 uppstatt, att malmen i detta arbetsrum och i gamla Kittelgrufvan vore en och densamma. 

 En fran Korfvens ort pa 63 famnars afvagning pabGrjad tvarort at sydost, Fol. 6, hann 

 aldrig sa langt framdrifvas, att saker ofvertygelse i detta fall blef vunnen. Emellertid, 

 sa vida de 5fver denna trakt af faltet sedan gammalt upprattade kartor icke aro alltfor 

 otillforlitliga , vill det synas mig, som dessa bada malmer, langtifran att ega nagot sam- 

 manhang, tvertorn tillhOra tvenne olika, helt och hallet fran hvarandra skiljda, paralleler. 



Bond-, Lekebergs- och Carlskogagrufvorna aro brutna pa en straxt Oster in vid den 

 gamla Kittelgrufvan befmtlig sammanhangande malmfyndighet, hvilkens 6stra ofyndiga 

 vagg varit lodratt staende, men hvars vestra grans bestatt af en mot oster stupande eller 

 undanfallande glimmer skifferkly ft. En foljd af denna vaggarnes olika stupning var, att 

 malmen slutligen pa nagot Ofver 70 famnars djup utkilade i vinkeln, der den donlagigt 

 liggande vestra vaggen sammanstdtte med den staende ostra i Carlskogagrufvan. Da Le- 

 kebergs- och Carlskogagrufvorna redan i slutet af 1600-talet igenstjelpte pa omkring 30 

 famnars djup, blef nu i stallet Bondgrufvan upptagen fran odesmal och fortdrefs till 

 medlet af 1700-talet, da afven den borjade att igenrasa. I sednare tider har dock ater 



