BESKRIFNING OFVER DALKARLS BERGS JERNM ALMSF ALT. 457 



Sannolikt har afven den sednare malmstocken oiler den , pa hvilken Kringlan ar 

 bruten, haft en linsformig utbildning i sin skapnad. Sa vidt man af denna numera all- 

 deles oatkomliga grufvas utseende pa kartan kan domma, syncs den visserligen i horizontel 

 genomskarning haft formen af en ofullkomligt utbildad rektangel eller ett trapezium, med 

 ett nagot snedt lage ernot faltstrykningen, och hvars fyra sidor stott tillsarnmans emot 

 hvarandra under nagot trubbiga vinklar. Men manne icke detta kunnat till en del har- 

 rora af de manga stalp och ras, som tid efter annan liar hafva intraffat fran de skoliga 

 och farliga vaggarne och hvarigenorn grufvans uppbrytning kornn)it att erhalla ett mera 

 vanstalldt och oregelbundet utseende, an hvartill den ursprungliga fyndigheten skulle for- 

 anledt och samedelst den alhnanna karakteren af malmens utkilning mot andarne blifvit i 

 mer och mindre grad utplanad. Och for Sfrigt kan det val icke undfalla, att vissa af 

 denna grufvas genomskarningar, sasom de pa Fol. 3, 5, 6 och 7, verkligen ocksa antyda 

 en form hos malmstocken, som atminstone narmar sig till eller har en aflagsen likhet 

 med linsens utspetsande skapnad. Att denna har hos Kringlefyndigheten icke ar sa skarpt 

 utpraglad, som hos Collegiigrufvans eller annu rnera hos Flintgrufvornas malmfall, bor 

 icke forundra, da man tager i betraktande Kringlemalmens jemnfOrelsevis stora bredd mot 

 dess langd, ehuru det icke heller kan vara osannolikt eller omqjligt, att all fyndighet 

 annu icke blifvit i fait at nagondera sidan fullt uttagen. Nagon utkilning af malmen pa 

 djupet hade derernot annu icke egt rum, da Kringlan vid 80 fam-nars afvagning lemnades 

 ode, utan var da hela botten aunu malmforande. 



Ingen bland de inom Stora GrufvestOten befintliga grufvorna hafva for sin otill- 

 ganglighet kunnat granskas. Det ar dock sannolikt, att afven hos deras malmfall en 15ns- 

 formig (kanhanda ock till en del stockformig) utbildning funnits forhanden och hvartill 

 vid de sarskildta grufvornas detaljbeskrifningar blifver tillfalle att narmare aterkomma. 



En egendomlighet for Agrufvelagret (eller sorn atminstone hittills annu icke hunnit 

 att yppas och anmarkas hos Rymningslagret) ar narvaron af de pa stOrre djup antraffade 

 skolar, som der med donlagig stupriing fran N.O. eller N. till S.V. eller S. afskara an det 

 ena, an det andra malmfallet. De besta allesarnmans af chlorit med derunder liggande i 

 hog grad qvarzradande glimmerskiffer, och stupa mellan 20" 45 fran vaglinien mot de 

 nyssnamnde vaderstrecken. En sadan afskarande skol har vid nagot ofver 90 famnars 

 djup i L. Langgrufvan blifvit traffad utmed hela norra langvaggen fran Kittelsankningens 

 Ostra gafvel vester ut till skaktet, och med 20" 30 stupning fran vaglinien fortsatt at 

 S.V. genorn Prins Carls ort till skaktbottnen pa narmare 110 famnars afvagning, saledes 

 Ofvertvarande och ofyndiggorande alia dessa arbetsrum. Den under skolen liggande qvarzit- 

 skifferns magtighet synes icke vara obetydlig, ty Kornmunistens sankning, Fol. 9 11 och 

 Prof. N:o 4, har blifvit deruti nedsankt 8 farnnar samt uppfordringsskaktet 4 5 famnar, 

 pa bada stiillena utan nagon foraridring i hallearten. De arbetsrum, som hafva sitt lage 

 mera i s5der om de nyssnamnde, fastan inom L. Langgruf vetrakten , hafva derernot annu 

 icke hunnit i sin afsankning sa langt, att de traffat denna skol. 



En annan afskarningssksl upptrader i ostra andan af faltet och har har befunnits 

 ofvertvara alia malrnfallen, fran och med Herrgrufvans i norr till och med Nya Flintans 

 i sOder, se prof. N:o 5. Stupande circa 45 fran vaglinien mot S.V., har den inkommit i 

 Herrgrufvan vid 7080 famnars djup, i Gamla Flintan vid 90 och synes i taket af orten 



K. Vel. Ak.nl II null I. OO 



