OM TERRESTRA REFRACTIONS THEORIE. 401 



7. Dessa uttryck for coefficienterna (^J, ( J- , substituerade i equationen (c), 



gifva oss den s5kta functionen R. Ar C det varde pa v, som motsvarar det observerade 

 forernalet, eller den geodetiska vinkeln emellan detta och observatorn, och insattes C i 

 stallet fOr v i equ. (C), sa blir, enligt det foregaende, R terrestra refraction. 



I uttrycken (/) forekornma likval termer, som i jemforelse med den approximations- 

 grad, vid hvilken vi stadnat, i det att vi uraktlatit alia hOgre digniteter af C an den 

 fjerde, icke kunna vara af nagot inflytande, och hvilka vi fOrst vilja botskaffa. Ur Herr 

 SAWITCH'S unders5kningar kunna vi atrninstone draga den slutsattsen, att tathetslagen 



= e~P*, med /? bestamdt genom astronomiska observationer, nara nog aterger terrestra 



refractions observerade varden, orn ocksa Ofverensstarnmelsen i sjelfva verket icke ar sa 

 nara, som Herr SAWITCH'S felaktiga refractionsformel anger. I f5lje hllraf, och ehuruval 

 qvarititeterna k l} k t ... aro oss obekanta, aro vi berattigade att antaga, att 



k t ar af samma storleksgrad som /? 



Vi komma till denna slutsats, om e~P', utveckladt i en serie efter stigande digniteter af 

 s, jemfores med den tathetslag, som blifvit lagd till grund f5r narvarande utveckling. 

 Med a = 0,00029 och /?=720 ungefar, blifva vi salunda satta i stand att uppskatta ter- 

 rnerna i uttrycken (/); och vi finna pa detta satt, att de enda termer, som kunna hafva 

 nagot inflytande och som derfore bOra bibehallas, aro de foljande: 



Substituera vi dessa uttryck i equationen (c), sa erhalla vi slutligen: 

 Refraction = ^p A, C 





) C 13 

 ~ ~ Cotz {4k,Cot i z+Bk s -ce'(^k. ! 1 + k { k 3 )Cosec t z} C' 



+ etc. 



I denna formel aro C och a uttryckta i delar af cirkelradien sasom enhet, men refraction 

 i bagsekunder. 



Satta vi 



Refraction = 



K VCt tkl.l. II. in II. 1. 51 



