418 D. G. LINDHAGEN, 



maste fOrminskas i samma man som refraction sjelf, och saledea for mycket sma afstand 

 blifva n.lstan oiniVrkliga, heist man under de vannare manaderna, da dylika operationer 

 vanligtvis utfdras, icke haft att gora med nagra stora temperatur-oscillationer, hvilka all- 

 tid spela den vigtigaste rolen. Foljden har blifvit, att man i de vcrk, som afhandla ut- 

 fbrda nivellementer, hogst sallan finner de meteorologiska instrumenternas stand jemte de 

 observerade zenitlidistanserna angifna. Denna brist blir synnerligen kannbar, nar man 

 vill begagna det ifragavarande observationsmaterialet fOr undersokningar Ofver terrestra 

 refraction. 



Bildernas af de terrestra fOremalen beskaffenhet vid obscrvationstillfallena ar ett 

 criterium pa terrestra refractions sa val stOrre eller mindre regelbundenhet som periodvis 

 under loppet af en dag till- och aftagande storlek, at hvilket man fOrst i sednaste tider 

 skilnkt tillbfirlig uppmarksamhet. Dessa criteria synas vara af sa stor vigt. att en obser- 

 vations-serie af terrestra feremals zenithdistanser, vid hvilka de ickc blifvit iakttagna, maste 

 anses sasom obrukbar for ett sadant andamal som det, hvilket har sysselsatter oss. 



18. Genom det, som i foregaende blifvit sagdt, hafva de egenskaper blifvit 

 antydda, som maste forutsattas hos en serie af observerade terrestra zenithdistanser, hvil- 

 ken skall kunna anses tjenlig att befordra var kannedom om terrestra refractions och 

 atmospherens lagar. Det redan f5rr i denna uppsats citerade verket: " ' Beschreibung der 

 zur Ennittelung des Hohenunterschiedes zwischen dem schwarzen und dem caspischen Meere 

 ausgefuhrten Messungen, zusammengestellt von G. Sabler, St. Petersburg 1849", innehaller en- 

 samt af alia de arbeten ofver trigonometriska nivelleringsoperationer, som kommit till min 

 kannedom, sadana observations-serier, som i nagon man forena de namnda egenskaperna, 

 Afven fransyska geodeter skola i sednaste tider hafva egnat terrestra refraction en speciel 

 uppmarksamhet, sasom jag pa ett och annat stalle i Pariser-Akademiens comptes rendus 

 funnit antydt; men nagonting utforligare dfver deras arbeten har jag icke varit i tillfalle 

 att inhemta. 



Det ofvannamnda ar.betet Ofver hojdskilnaden mellan Svarta och Caspiska hafven, 

 af hvilket jag i det foljande skall gora bruk, ar forsedt med en critisk inledning*) af W. 

 STRUVE, deruti fbrfattaren bland annat begagnar det samlade observations-materialet for 

 en utfdrlig undersokning Ofver terrestra refraction. Hans fOrfarande dervid ar rent empi- 

 riskt, sasom han ocksa sjelf (sid. CXI) uttryckligen tillkannager. Det kan icke vara min 

 niening att bestrida denna undersoknings fortjenst, sasorn varande ett fOrsta forsok att 

 vidga var synkrets pa detta hitintills foga kilnda omrade. Att forfattaren helt och hallet 

 asidosatt den theoretiska betraktelsen , syncs mig likval icke af de 1. c. anforda grunderna 

 rattfardigadt, da vi hafva en tillfOrlitlig theorie att tillga. Den af KKAMP och LAPLACE 

 grundade allm;lrma refractions-theorien , af hvilken den terrestra refractions theorie utgOr 

 blott en speciel utveckling, hvilar pa principer, hvilkas riktighet man annu icke funnit 

 anledning att bestrida, hvilka terrestra refractions data svarligen kunna beriktiga, och 

 hvilka i alia handelser aro lika vlil tilliimpliga pa den terrestra som pa den astronomiska 

 refraction, i hvilken sednare desamma blifvit med sa stor fardel anvanda. Jag skall har 

 icke vidare uppehalla mig vid den empiriska formel, genom hvilken forfattaren s6kt att 



*) Ett saromandrng af denna inledning finnes infordt i Petersburgska Akademicns Bulletin fur ar J850 och i 

 Connaissnucu des temps fur ar 1853 under titel: Ilusultnts des operations geoddsiques de MM. G. Fuss, SA- 

 WITSCH et SABLER, esecutees en 1836 et 1837 dans la province ciscaucasienne, par M. W. STRUVE. 



