422 D. G. LINDHAQE!N, 



rens temperatur-lag aro oforanderliga. Da nu dessa coefficienter ytterst 3tro de enda (af 

 * eller C oberoende) constanter i den theoretiska utvecklingen , hvilka icke aro bekanta, 

 sa koinma vi till den slutstitsun, att samma coefficienter, liingt ifran att vara oforiinder- 

 liga, aro under dagens lopp underkastade ganska bctydliga variationer. Man har fOrsOkt 

 att representera refractionens motsvarande forandringar genom en fonnel, i hvilken dessa 

 fOrandringar gOras beroende af dagstiden eller uttryckas i delar af solens dagsbage; men 

 man kan svarligen pasta, att dessa forsOk gifvit tillt'redsstallande resultater. Annu inindre 

 skulle det lyckas, att sasom argument for samma forandringar antaga temperaturen. Be- 

 skaffenheten af det observerade foremalets bild ar otvifvelaktigt af alia hitintills fersokta 

 utvfigar det criterium, som bast anger det stadium, hvarpa refractionen under forloppet 

 af sin dagliga forilndring befinner sig. Genom antagandet af detta arguineiit uteslutes 

 likval mojligheten att representera de ifragavarande dagliga forandringarne genom en ana- 

 lytisk fonnel. 



Den tillampning af theorien pa den meranamnda tabellens refractionsvarden, hvilken 

 jag gar att utfora, skall besta i att s5ka de, mot de sarskildta kannetecknena for bildens 

 beskaffenhet svarande, numeriska vardena pa qvantiteterna k t , k t .,. enligt equationen (<), 

 och ur dessa <ater pa c, , c, . . . enligt (v) och (v). Da tabellen endast omfattar tvanne 

 varden pa den geodetiska vinkeln C, sa kunna naturligtvis endast de tvanne constanterna 

 k, och k t , samt vidare c, och c,, hilrledas. Vi skola alltsa genom dessa constanters siffer- 

 varden icke erhalla uttryck for atmospherens tathets- och temperatur-lag, som aro gill- 

 lande for alia hojder i atmospheren, utan endast ett ungefarligt begrepp oni dessa lagar 

 och deras fOrandringar intill de ringa hojder, som de for tabellen till grund liggande 

 observationerna omfatta, d. v. s. intill 20 a 30 fots hojd 5fver jordytan. 



Innan denna tillampning foretages, skulle ratteligen tabellens /n- varden enligt for- 

 meln (?), eller de motsvarande ft-vardena enligt (0), reduceras till det gemensamma nor- 

 malstandet for de meteorologiska iristrumenterna och 0,76 metre. Dessa reductioner, 

 som eljest vore latta att utfora, om de mot tabellens olika refractionsvarden svarande 

 barometer- och thermometer-standen vore gifna, skall jag har likval icke taga i betrak- 

 tande, alldenstund desamma aro allt for obetydliga for att i nagon vasendtlig man kunna 

 modifiera de endast ungefarliga slutsatser, till hvilka sakens natur tillater oss att koinma. 

 Jag skall derfOre antaga, att tabellens samtliga refractiosvarden aro gallande f6r ternpera- 

 turen 19,9 C och barometerstiindet 0,74637 metre (se sid. 420). Jag skall vidare antaga, 

 att den apparenta zenithdistansen, under hvilken de terrestra fOremalen blifvit observe- 

 rade, Ofver allt varit i medeltal 90". Emedan vara formler endast innehalla cotangenten 

 och cosecanten fiir zenithdistansen, och den forra trigon. linien intill den term, vid hvil- 

 ken vi har maste stadna, endast ingar till forsta digniteten, den sednare ater omkring 

 sitt minimi-varde blott hOgst langsamt varierar, sa kommer det sistnamnda antagandet att 

 vara i det aldra narmaste riktigt, da observationerna stadse varit reciproka, orn ocksa 

 icke alltid samtidigt reciproka. 



Sedan tabellens ^-varden fOrmedelst multiplication med -- enl. (rj) blifvit forvaud- 

 lade till nr-varden, fa vi enl. (<) 



n = 



med m = |C' och q= (?'. Equationerna (v) och (w') gifva derefter latteligen c, och c,. 



