OM TERRESTRA REFRACTIONS THEORIE. 429 



(jfr sid. 409), bestamma den lag, efter hvilken temperaturen aftager med de vaxande hoj- 

 derna 6fver jordytan. Man far ur ofvanstaende equation 



., !+'/ 3 v 



t = t (Ci s + c s s + c 3 s + etc.) , 



eller f6r t' = o 



_ i , 



s * 



etc.), 



De f6r c,, o s ... funna vardena aro: 



log C,= 1,7521 



log C s = 6,0079,, 



log C 3 = 9,1377 



log C t =l 1,8420 



log C B = 14,6506,, 



log C e = 17,9048 



log C 7 = 20,8357 



Med tillhjelp af dessa siffervarden inhemta vi latteligen, att temperaturen skulle 

 f5rst langsamt aftaga med hojden ofver jordytan, derefter tillvaxa, for att vid circa 1200 

 Par. fots hojd ater blifva densamrna som vid jordytan; och att detta vaxande skulle efter- 

 fsljas af ett fornyadt aftagande, som hade till foljd, att temperaturen vid circa 11000 fots 

 hojd anyo skulle blifva densamrna som vid jordytan. Med de bar bestamda numeriska 

 vardena pa coefficienterna c, , c 2 . . . blir for 5frigt var temperatur-series convergens helt 

 svag, sa snart hojden ar nagot storre, och vid annu betydligare hojder upphOr serien att 

 vara anvandbar. 



Att dessa fSrhallanden icke aterfinnas i naturen, atminstone icke vanligen om na- 

 gonsin, veta vi nogsamt. De thermometer-observationer, som blifvit anstallda i olika h5j- 

 der pa Alperna och pa de Amerikanska bergskedjorna, utvisa, att temperaturen under 

 vanliga medel-fOrhallanderi (och om andra kan bar icke vara fraga) pa ett continuerligt 

 satt aftager med de vaxande hojderna i atmospheren. Haraf torde man med visshet 

 kunna draga den slutsatsen, att tabellens A siffervarden icke aro i stand att gifva tillfOr- 

 litliga varclen pa refractionens theoretiska constanter. En strang detaljerad behandling af 

 samma utvalda observationsmaterial hade rnojligen kunnat nagot litet mildra, men visst 

 icke upphafva det rnissf5rhallande , som har uppenbarat sig, och hvars orsak jag langre 

 fram skall soka narmare utreda. Under sadana forhallanden kunna de har harledda var- 

 dena pa refractionens constanter icke foranleda nagra vidare slutsatser, emedan dessa alltid 

 skulle blifva illusoriska. 



23. Underkasta vi tabellens B siffervarden en analog behandling med den, hvil- 

 ken vi i foregaende i afseende pa tabellen A utfort, sa erhalla vi foljande varden pa 

 constanterna ^i 



log 0^1 = 2,8712 

 log .k, = 5,3699. 

 log 0^3 = 8,1289 



