OM TERRESTEA REFRACTIONS THEORIE. 435 



Ehuruval dessa observationer 3ro sins emellan foga ofverensstammande, sa visa de 

 dock otviitydigt, att temperaturen i sjelfva verket aftager langsammare, an vara refrac- 

 tions-data fordra, hvilket hantyder pa nagon ofullkomlighet hos dessa sednare. Tempe- 

 ratur-aftagandets beroende af therinometer-oscillationerna vid jordytan ar sakerligen icke 

 heller fullt ofvercnsstammande rned forhallandet i naturen, utan vid de mindre hojderna 

 riagot for svagt, vid de storre annu raera for starkt. Denna omstandighet bar till foljd, 

 att redan vid 15000 fots hojd, eller nagot derutofver, temperaturen blir constant, men 

 att teinperatur-aftagandets beroende af temperaturen vid jordytan det oaktadt fortsattes 

 utOfver denna hojd i den progression, som fore samma hojd ar radande. Att den grans, 

 der temperaturen vid jordytan ej mer bar nagot inflytande, ligger vida utofver den ifra- 

 gavarande hojden, bevises deraf, att GAY-LUSSAC'S samt BARRAL'S och BIXIO'S thermo- 

 rneter-iakttagelser annu vid 21000 fot betydligt afvika frari hvarandra. Detta missforhal- 

 lande har uppstatt genoin oriktigheten af vart, sa att saga nodtvungna, antagande, att 

 blott forsta termen i atmospheriska tathetslagens serie afficieras af det inforda nya tempe- 

 ratur-beroendet. 



24. Sedan jag i de tva nastforegaende visat tabellernas A och B skiljaktighet 

 i afseende pa deras foljder, och adagalagdt, att tabellens B siffervarden i detta hanseende 

 Ibrtjena foretradet, skall jag slutligen sOka utreda denna skiljaktighets orsaker. Det skall 

 harvid tydligast visa sig, med hvilka brister det observations-material, som har blifvit 

 behandladt, ar behaftadt, och huru observations-serier, sorn skola vara i stand att lemna 

 tillforlitliga upplysningar om atmospherens lagar, andamalsenligare bora vara anordnade. 



Det har (sid. 426) blifvit antydt, att tabellen A ar grundad pa ett urval af obser- 

 vationer, som utesluter alia sadana, hvilka icke motsvaras af nagorlunda lugna bilder af 

 de observerade terrestra foremalen. Detta uteslutande vore otvifvelaktigt rattfardigadt, 

 om observations-materialet vore tillrackligen rikhaltigt for att tala vid en betydlig for- 

 minskning, och om genom samma uteslutande observationerna icke lidit annat forfang, 

 synnerligast hvad deras inre samrnanhang betrliffar. Om vi nu skarskada samma obser- 

 vations-material, hvilket fullstandigt finnes uppfordt pa det ofta aberopade arbetets: "Be- 

 schreibung der etc." LXXIII och folj. sidor, sa finna vi till en b5rjan, att observationernas 

 hela antal, med afseende pa harvarande andamal, icke ar sa synnerligen betydligt. Om 

 vi icke taga vinter-observationerna i Stawropol med i riikningen, hvilka utgora en afskiljd 

 serie, som genom sin lagre temperatur endast har varde for temperatur-inflytandets be- 

 stamrnande, sa atersta 77 enskildta zenithdistans-observationer pa 5 bergspetsar, alltsa vid 

 pass 15 observationer for hvarje, anstiillda fran 12 sarskildta stationer och under 12 sar- 

 skildta dagar. Detta antal observationer vore otvifvelaktigt ganska rikligt, om fraga vore 

 endast att bestainma de 5 bergspetsarnes hojder under antagande, att refraction antingen 

 ar pa forhand gifven eller blir genom observationernae anordning i hojdbestamningarne 

 eliminerad. Men, da man vill harleda refractionens medel-forhallanden (ty afven da fore- 

 malens bilder visa sig lugna, ar refraction underkastad oregelbundna oscillationer, som 

 visserligen i jemforelse med forhallandet pa andra dagstider aro sma, men i och for sig 

 icke obetydande), torde observations-materialet i afseende pa omfang och tids-fordelning 

 ingalunda bora anses for mer an tillrackligt. Nar nu af dessa 77 observationer 27 ute- 

 slutas, sasom det skett vid berakningen af tabellens A siffervarden, sa synes mig det ater- 

 staende antalet for harvarande andarnal allt for knappt. Men annu langt ofordelaktigare 



