ill 



A. EHDMANN, 



fortsattning i bada falten. Salunda finnas redan nu, sasom vidstaende tradsnitt utvisar, 

 foljande grufvor hfir nedslagne, nemligen i ostra andan narmare sjOn Wikern ]>a (iamla 



Wikers mark a) Wret-, ti) Karr-, c) Sjo- och d) Grind- 

 gmfvorna, i vestra lindan pa Ny Wikers mark /*) Vestra 

 Wikersgrufvorna och midtpa eller pa Wikersgardens 

 mark e) Stensnas-, /) Kdttar- saint g) Ostra och Vestra 

 Wikergdrdsgrufvorna, af hvilka de tre sista voro de, 

 som for Dalkarlsbergs bolags rakning ursprungligen 

 inmutades*). Hilribland liar Vestra Wikergardsgrufvan 

 nu hunnit ett djup af omkring 20 fainnar fran lafven, 

 men ingen af de andra annu hunnit nedkomma sa 



langt. Sedan Dalkarlsbergs bolag, for grufvedriftens ftndamalsenliga ordnande, inkopt icke 

 obetydlig jordegendom i narheten och en for alia grufvorna gemensam forvaltare blifvit 

 h;ir anstalld, sa hafva nu helt nyligen de sarskildta grufvelagen beslutat att sammantriula 

 och forena sig till ett enda gemensamt bolag, hvarigenom saledes all anledning ar till 

 den forhoppningen , att det nya Wikersgrufvefaltets kraftiga bearbetande och silkra bestand 

 for en aflagsen framtid skola vara tryggade. 



Den malm, som pil Wikersgardsfaltet brytes, hdrer visserligen icke till de alldra 

 rikaste, emedan den, i degelprof for sig, icke leinnar mer an 40 45 procent tackjern. 

 Men den . betydliga halt af mangan och talk som den innehaller, och hvarigenom den 

 framstar ensam i sitt slag bland Nora Bergslags inalmer, skall helt sakert i framtiden g5ra 

 den annu mera eftersokt ftn hittills sasom en valkommen beskickningsmalrn i ortens mas- 

 ugnar, . ty vid de forsOk, som i detta afseende redan blifvit i hytta och hard anstallda," 

 har ett eardeles godt staljern erhallits. Den ar en hOgst finkornig, nara staltat, svart- 

 malm, som med Dannemora-malmen har den egenskapen gemensam, att i innerlig grad 

 vara genomtrangd af chlorit och ett karbonat, der baserna hufvudsakligen utgOras af jern- 

 och manganoxidul med-litet kalkjord. Enligt en af Herr Professor CL. ULLGREN nyligen 

 verkstalld.undersokning p;i ett orostadt gencralprof innehaller Wikersgardsmalmen pa 100 

 delar: Kiselsyra 13,88 %, Kalkjord 0,46 %, Talkjord 9,5? %, Manganoxidul 4,74 %, Lerjord 

 2,70 %, Kolsyra 9,50 %, Jernoxidoxidul 59,40 %, Vatten 1,04 %, Svafvel 0,55 % och Fosfor- 

 syra 0,29 %. Den enda olagenhet, som hittills visat sig vidlada densamma ar en isynnerhet 

 narmare dagen i vissa grufvor befintlig inblandning af svafvelkis och zinkblende, hvilka 

 carter dock icke aro stOrre, an att de genom noggrann rostning kunna aflagsnas. Och 

 for Ofrigt ma man val har, sasom annorstades oftast ar fallet, kunna hoppas, att denna 

 fororening pa storre djup skall smaningom upphOra. Mahnens varde ar for narvarande 

 sadant, att for en malmhop af 48 s. k. Vigter**) ren Wikersgardsmalm betalas 15 Sk 

 tackjern, och for en lika stor hop af dess s. k. rOtsten 10 Sks tackjern. 



Bland de bildningar af glimmer skiff er, som i denna del af 'Nora socken forekomma, 

 fortjenar den som utbreder sig i trakterna mellan Dalkarlshyttan , Moen och Yrstatorp 

 att i forsta rummet anmarkas, saval for sin storre utstrackning, sorn med hansyn till de 

 betydliga malmfyndigheter, som i densamma finnas nedlagda. Utom de bekanta Dalkarls- 



^^_i_i_ 



') Dewutom saknas icke anleduipg till den fdrmodan, att de s: k. Lobergsgnifvorna, bcliigna vid ostra stranden 

 af sjfin Wikern nedaufor Knapptorp, skola vara brutne p& eu annu ostligare fortsiittning af sammn fyndighet. 

 ") En s. k. Vigt = *2 Sk B. v. 



. .-.' - " * 



'* 





..'A 



