BESKRIFNING OFVER D ALKARLSBERG S JERNMALMSF ALT. 445 



bergs grufvorna traffar man nernligen har atskilliga andra malmfall, sasom det s. k. Ve- 

 stra Bergets samt Mo- och Hvilaregrufvornas, hvarjemte ytterligare en ny fyndighet i 

 sednare tider har blifvit yppad nagra hundra alnar Oster om Dalkarlsberget, nara intill 

 det s. k, Wistrandstorpet , hvilken nu brytes med den s. k. Nya Wretgrufvan. Bergartens 

 hufvudskiffring gar i Oster och vester, med smarre afvikelser at norr eller soder, och fal- 

 landet ar alltid nordligt 10 15 fran lodlinien. 



En annan bildning af glimnierskiffer aterfinner man vid norra hOrnet af sjOn Wi- 

 kern, hvarest pa Gyttorps mark flera stenbrott finnas deri anlagda for vinnande af qvarn- ' , * 

 stenar. Skiffringen ar har N.N.O. S.S.V., med 20 25 fallande at Oster. Uti en fort- J * 

 sattning af detta lager at norr traffas en icke obetydlig jernglansfyndighet inlagrad, .pa" 

 hvilken de bekanta Asbobergsgrufvorna aro bearbetade. 



Annu nagot langre i vester upptrader ater ett annat glimmerskifferlager, som fOrst 

 bOrjar visa sig vid foreningen mellan sjOarne Saxen och Wikern och vidare fortsatter med 

 nordnordostlig strykning forbi Fogdhyttan upp till Ringshytternarken. Denna bildning ar^- 

 markvardig for de flera jernmalmsfyndigheter, som i densamma hafva sitt lage och bland 

 hvilka har blott ma omnarnnas Humlabergsgrufvorna vid Fogdhyttan och Hollstabergs- 

 grufvorna Oster om Ringshyttan, de forra brutne pa svartmalrner, de sednare pa blod- 

 stenar. For sin egenskap att med latthet lata klyfva och tukta sig till hvilken form som 

 heist, begagnas denna sardeles vackra stenart allmant i trakten till grindstolpar, trapp- 

 stenar eller till battre byggnadssten. 



Dessutom fOrekomrna har atskilliga andra annu smarre bildningar af glimnierskiffer, 

 inlagrade dels uti den forutnamnde halleflintan, sasom i trakten mellan Dammsjon och 

 Nya Wiker samt mellan Snobergshult och Snobergstorp sydvest om Elflangen, och dels 

 afven uti gneissen, sasom i nejden af Blexbergstorp norr om sjOn Saxen, vidare oster om 

 Elgkarn norr om Greksasar (har ined inlagrade srna lager af dioritskiffer) samt vid Ostra 

 sidan af Svartelfven straxt norr om de s. k. Sandviksgrufvorna, der stora stenbrott for 

 vinnande af stallsten deruti aro oppnade. 



En stOrre sammanhangande bildning af granit (s. k. berggranit) visar sig i Ostra 

 delen af Nora socken vester invid Jarle-an, der den intager de bergiga trakterna mellan 

 Bondbyn, 0. Sund, Rainshyttan, Fingerboda, Skarrnarboda och Lackhyttan. Branta och 

 skarpa bergformer, trangt inklarnda dalar och en myckenhet vid bergfotterna kringstrOdda 

 klippblock och stenar, se der de framstaende karakterer, hvarigenom denna bergart har, 

 liksom Ofverallt annorstades, utmarker sig. Dessutom aterfinnas nagra dylika mindre 

 bildningar afven i socknens vestra delar, sasom mellan Dalkarlshyttan och sjOn Rosimmen, 

 i trakten af Skarhyttan norr 'invid sjOn Sjargen samt i nejden sOder om WestgOthyttefors 

 vid Svartelfven. 



Af Hyperit (trapp) kanner man har trenne, till magtighet och utstrackning dock icke 

 sa betydliga, gangbildningar, alia i N.V-lig rigtning uppsattande i halleflinta, nemligen den 

 ena vid G:la Wikers by, den andra langre i norr mellan byn och Nors oken och den 

 tredje i den lilla backdal, der Skrikarhytte masugn har sitt lage. 



Ofversta toppen af det hOga, sydost om Greksasar uppstickande Ekeberget inne- 

 haller en srnakornig sardeles vacker diorit, hvilken, sasom en plataformig kamm, rned 

 N.N.O.-lig rigtning uppstiger i hOjden ofver den gneiss, som eljest bildar bergets hufvud- *, 

 massa. Af dioritskiffer visa sig dessutom nagra smarre lager med nqrdostlig eller nord- 



