44G A, KHDMANN, 







nordostlig strykning, sasoui vid sydOstra andan af StallsjOn vcster om Wikern, vid Kop- 

 parbacks g;ird norr ora saimna sjO samt annu litet langre i norr i hojden mellan Ashyttan 

 och Ringshyttan. 



Slutligen kan har icke lennias oantnarkt ett forhallande, soin aFven pa flora andru 

 trakter kan iakttagasj der halleflinta och kalksten upptrada i berOring med hvarandra, 

 och hvilket i sin mon ar sardeles egnadt, att papeka det liktidiga i bada bergartenius 

 uppkqinst och bildning. Icke blott vid granserna mot den halleflinta, hvari det stont 

 forut omtalade kalkstenslagret ar inneslutet, utan afven langt derifran inidt inuti sjelfva 

 kalkstensbildningen, traffar man nemligen smarre lager eller rander af halleflinta, som till 

 >ti>rre eller mindre antal lagerformigt genornsatta kalken i rigtning fran nordost till syd- 

 vest. Bland andra lokaler flar* pa trakten, som i detta afseende utmarka sig, framstar 

 det antydda forhallandet sardeles vackert och tydligt saval vid Bengtstorp, just der lands- 

 vagen lOper fram till Skrikarhytte by, som afven i den fOrut namnda stora berghojden 

 vid vestra sidan af Elfliingen. 



Bland Ofrige har forut icke ornnamnda malmfyndigheter, hvarmed dessa trakter till 



'ett sa utomordentligt antal blifvit af naturen valsignade, ber jag att blott fa paminna om 

 nagra af de fornamsta och mest betydande, genom hvilkas bearbetande det far bergsla- 

 gens hyttor paraknade behofvet af rnaln\ annu arligen till en hufvudsaklig del uppfylles. 

 De pa dessa fyndigheter uppslagne gruf'vor aro fornamligast foljande: Pershytte grufvor, { 

 mil S.V. fran Nora stad, brutne hufvudsakligen pa fjallig qvarzig jernglans; Prdstabergs 

 och Mossabergsgrufvorna, s5der om Ringshyttan, hvilkas blodstenar, isynnerhet det sednare 

 faltets, utmarka sig genom en val utbildad parallelstruktur, uppkommen genom de randei; 

 af gra qvarz, som konstant genomdraga rnahnen; Svartbergsfdltet nara Fogdhyttan rned 

 rika svartmalmer; Asbobergsfaltet, \ mil vester om Nora, utmarkt fBr sin rena godartade 

 karakteristiskt fjalliga jernglans; Hollstabergsgrufvorna, nagot Oster om Ringshyttan, med 

 rika blodstenar; Humlabergsgrufvoma, sOder invid Fogdhyttan, brutne pa rika valartade 

 svartmalmer, o. s. v. 



Vifl nastan hvart och ett af dessa malmfalt erbjudas at geologen, med afseende pa 

 det Omsesidiga sambandet mellan fyndigheter och ofyndigheter, en mangd egendomliga 

 forhallanden af stort intresse att iagttaga och utreda. De slutsatser, hvartill en saininan- 

 stallande jemnfBrelse mellan de sarskildta iagttagelserna kunde leda, skulle visscrligen i 

 sin mon sprida ljus Ofver mangen dunkel gata och bidraga att upplyfta nagon del af det 

 tackelse, soin annu, vi maste medgifva det, undanskymmer for var blick dessa varajern- 

 malmers ursprungliga tillkomst och bilduingssatt samt de - utvagar, hvaraf naturen vid 

 deras aflagring har betjcnat sig. Att har nu redogOra om ock blott for de mest frain- 



staende af dessa forhallanden skulle emellertid allt for mycket leda till afvikelse fran det 

 mal, hvars upphinnande for Qgonblicket utgjort rnin strafvan. Forbehallande mig derfore, 

 att en annan gang, nar tid och krafter sa medgifva, fa aterkomma till detta amne, Ofver- 

 gar jag nu till det egentliga foremalet for denna uppsats, till forsoket att uppdraga en 

 geologisk teckning Ofver de i detta hanseende icke rnindre vigtiga och upplysande Dul- 

 kiirlsbergsgrufvorna. 





