A. ERDMANN, 



P 



bredd samlad och oafbruten fyndigbet, fastmer skall besta af flera jemnsidigt vid bvar- 

 andra fortlopande smarre malmlager. Och i sanning, en narmare granskning af alia de 

 forhallanden, som bar pa djupet foretett sig, bar ocksa gifvit stOd at denna formodan 

 och, som jag i det foljande hoppas kunna visa, bos detta lager antydt tillvaron af icke 

 mindre an fern sarskildta inalmparallcler. Den nordligaste bland dem tillhOr L. A- och 

 Herrgrufvorna; den sydligaste, i Ostra andan af faltet anda fran dagen bearbetad med 

 Kringle- och Nya Flintgrufvorna, bar deremot langst i vester forst pa storre djup blifvit 

 eftersatt genom atskilliga fran Lilla Langgrufvan mot sOder utgangne arbeten, siisom Hast- 

 vindsorten, Tunelii, FOrtrOstans, Hoppets, Alstrihs och Dalins Sankningar in. fl. Mojligen 

 skulle detta antal kunna Okas med en ytterligare sjette malmparallel, sa vida man afven 

 bar toge i betraktande den fyndighet, pa hvilken Molingsgrufvan blifvit bruten, men 

 denna gren kan lika val anses vara en egen fyndighet for sig eller mahanda hellre en 

 integrerande lank af an ytterligare ett tredje malmlager, hvilket, jemnlOpande med de 

 bada andra forut omtalade, i sa fall torhanda kunde ega nagon gemenskap med Wret- 

 grufvans fyndighet. Det sOdra eller Rymningslagret bar deremot, af de hittills skedda 

 uppbrytningarne att dOmma, en mycket ringare magtighet, endast uppgaende till 2 4 

 famnar, och synes ocksa alltigenom, tvertofver fyndigheten, besta af ett enda odeladt eller 

 oforgrenadt malmlager. Denned dock icke sagdt, att afven denna fyndighet ej i en framtid 

 mojligen skall i sin ordning visa sig vara endast en integrerande del af ett stOrre annu 

 mera magtigt malmlager an man hittills trott, d. v. s. sjelf icke vara annat an den nord- 

 ligaste paralleln bland den samling af dylika, som mahanda bar kunde finnas hopade i 

 en mer eller mindre sammanhangande utstrackning. Att genom lampliga fOrsoksarbeten 

 prOfva, huruvida en sadan bar blott formodningsvis uppstalld asigt bailer streck, vore val % 

 derfore af hOgsta behofvet pjlkalladt. 



Da stupningen bos Agrufvelagret i allrnanhet blott utgOr 5 10 grader fran lod- 

 linien emot norr, och stundom till och med ar staende, ar den deremot bos Rymnings- 

 lagret mera betydlig och uppgar der vanligtvis till 20 a 30 grader mot samina vader- 

 streck, till folje bvaraf de bada lagren mot djupet allt mer och mer narma sig till hvar- 

 andra och nu snart nog efter nagon ytterligare afsarikning hota att sainmanfalla , jemnfor 

 prof. N:o 2, Tafl. XXII. 



.Men iinnu en annan vigtig olikhet emellan de bada malmlagrens inre byggnad for- 

 tjenar bar att papekas. Nar Rymningslagret alltigenom. under hela sin fortstrykning i 

 felt fran vester till Oster, enligt hvad de htttills skedda uppbrytningarne gifvit vid han- 

 den, bestar af en i ett nara oafbrutet sammanhang utstrackt malmfyndigbet, sa visar sig 

 deremot, sa vidt man af de nu tillgangliga arbetsrummen kan domma, nastan hvar och 



en af Agrufvelagrets sarskildta malmparalleler sam- 

 mansatt utaf en kedjeformig foljd af nara till hvar- 

 andra i strykningsrigtningen utstrOdda malmlinser 

 och malmstockar, af hvilka de forra, ifrfm en tjock- 

 lek eller magtighet af 2 6 famnar rnidtpa, kilfor- 

 migt utspetsa at alia sidor bade i fait och pa djup 

 och hvilkas stallning for Ofrigt ar sadan, att, jemte 

 den vanliga lagerstupningen mot norr, afven ett 



bestamdt 



