BESKRIFNING OFVER D A LKARL8BERGS JERNM ALMSF ALT. 449 



9 * *> ' * 



bestllmdt fallande hos fyndigheten i fait at Oster af 15" 30 40 fran lodlinien eger rum , 

 sasom hos a uti vidstaende teckning, rnen deremot de sednare eller malmstockarne, sasom 

 vid b, hafva en mera jernntjock stocklik skapnad och med nagot f5rminskande dimensioner 

 fortsatta pea djupet med en i allo 1 uara staende eller lodrat stallning. 



Inom Rymningslagret ar fyndighetens grans mot Oster och vester visserligen annu 

 icke uppnadd, ehuru detsainma blifvit uppbrutet pa en stracka af 5fver 100 famnar, sorn 

 endast och allenast bestar af samlad malm. Men afven hos detta lager synes ett visst 

 anlag till inre kedjeformig utbildning forefinnas, derom dfvertygar oss en granskning af 

 trakten rnellan OsterRymnings- och NyRymningsgrufvorna pa 40 och 50 famnars afvag- 

 ning, hvarest man tydligen ser huru de delar af lagret, som pji skiljda tider blifvit fran 

 dessa bada grufvor brutne, kilformigt utspetsa mot hyarandra, fastan ined spetsarne har 

 i direkt kontakt, och icke, sasom handelsen ar med Agrufvelagrets malmlinser, atskiljda 

 gt'iiom storre och mindre mellaribalkar af samma ofyndiga glimmerskiffer, hvaraf de pa 

 sidorna begransas. Och likasa tillkannagifver det uti Ny- eller MellanRymningen iakttagna 

 forhallandet hos den der forekornmande stockformiga kismalrnen, hvaroin mera pa sitt 

 stalle langre fram, att afven hos Rymningslagret en viss bojelse att iakttaga stupning i 

 fait at Oster finnes nedlagd och utbildad. 



Man har har pa faltet mycket talat om forflyttningar och forflyttningsskolar emellan-* 

 de sarskildta grufvornas "malmgangar" och velat anse dessa skolar sasom en orsak icke 

 blott till den forut sammanhangande fyndighetens afskarande, utan afven till de salunda 

 afskurne delarnes fbrkastningar at ena eller an^ra sidan eller ofverhufvud till de svang- 

 ningar och oregelbundenheter till sitt lage, som vid fOrsta paseendet de olika malmfallen 

 tyckas forete. 



Skolarnes narvaro ar otvetydig och kan visserligen icke fornekas, men deras for- 

 flyttande natur ville jag andock i det langsta bestrida, ernedan ingenstades har pa faltet, 

 nar en sadan s. k. f5rflyttning sages hafva egt rnm, sasom t. ex. i trakten mellan Leke- 

 bergs, Collegii och Kringlegrufvorna , det annu blifvit bevisadt, att malmfyndighet saknas 

 vid sidan af de malmfall, sorn salunda anses blifvit forflyttade. Tvertom har i ett annat 

 likartadt fall, nemligen da Herrgrufvans botten pa 80 90 famnars djup ofyndiggjordes, 

 som det hette af en fortryckande grabergsskol , och drifningen sedan, efter nagon tids 

 dorilagig afsankning mot soder i ofyndig glimmerskiffer, ater inkornmit i en pa vanligt 

 salt lodratt staende eller obetydligt mot norr stupande malmfyndighet, pa det omisskanne- 

 ligaste blifvit aclagalagdt genom den sedermera mot soder utgrenade orten Sokaren, Fol. 

 10, att denna sk6l icke astadkomrnit nagon den ringaste markbara forflyttning eller f6r- 

 kastning at sGder af malmfallen, sasom man velat pasta. I det stallet har man, efter att 

 vid sagde djup hafva frangatt Herrgrufvans garnla fyndighet, langt ifran att sedan ater 

 traffa en fOrflyttad del af densarnma, snart nog inkornmit pa ett annat dermed jemnsidigt 

 malmfall, nemligen den s. k. Bakugnens, hvarefter sedermera endast G:la och Nya Fliutgruf- 

 vornas paralleler aterstiitt for den nyssnamnde orten att uppsoka. DerfOre har ocksa denna 

 ort, sedan deri ofvertvarat de bada sistnarnnde grufvornas malmparalleler, fortgatt hela 

 tio famnar i ofyndig glimmerskiffer och ar nu i brottet sannolikt icke manga famnar af- 

 lagsen fran Rymningsgrufvornas malmlager. Genom Sokareorten ar emellertid, sasom lan- 

 gre fram komrner att visas, tillvaron har fullkomligen adagalagd af en sadan mot sydvest 



g. Vet. Akad. Hud).. I. 57 



