BESKRIFNING OFVER D ALKARLSBERGS JERNM ALMSF ALT. 451 



norr om de andra begge? Detta malmlager skulle salunda hittills vara vidrordt endast i 

 bada undarne. dels med Wretgrufvan, dels rned Molirigsgrufvan, men for ofrigt alldeles 

 obrutet och okandt pa den mellanliggande strackan. Sjelft utgOres det i sa fall sannolikt, 

 likasom Agrufvelagret , af ett visst antal vid hvarandra fortstrykande malmparalleler, af 

 livilka Molingsgrufvan vore bruten pa den sydligaste, men flera af de nordligaste hade 

 uti vestra andan sammanst5tt ined hvarandra till ett synbart enda malrnfall uti Wret- 

 grufvan. En jemnforande blick pa dessa bada grufvors lagen i forhallande till hvarandra 

 visar ocksa, att magtigheten hos detta presumtiva lager ingalunda vore sa obetydlig, att 

 det icke val kunde lOna mOdan, att genom nagra forsoksarbeten Ofvertyga sig om lagrets 

 verkli^a tillvaro eller icke tillvaro. 



En granskning saval ofvan dag kring de siirskildta grufvebriiddarne , som i de flera 

 arbetsrum, som pa djupet blifvit i olika rigtningar utgrenade, adagalagger att den pa 

 malmfaltet allmant radande glirnmerskiffern 1 ) der upptrader med eri i olika skikter olika 

 beskaffenhet, allt efter som den ena eller andra af dess bestandsdelar ar till mangden 

 ofvervagande, d. v. s. med en ena gangen hardare, en annan ater Idsare struktur och 

 sammansattning. Dock synes den varietet, som foretradesvis ar rnalmfOrande eller uti 

 hvilken malmfallen hafva sitt egentliga lage, i allrnanhet vara af en mera hard och qvarzig 

 natur, an den som deremellan utbreder sig bade i strykningsrigtningen och vinkelratt der- 

 emot. Den qvarziga glimmerskiffern skulle saledes i mera egentlig bernarkelse kunna be- 

 traktas sasom gangsten till malmfyndigheten. Det oaktadt visar sig likval a en annan sida 

 denna sednare i mer an ett fall innesluten uti en glimmerskiffer af en ovanligt glimmer- 

 rik, los och rnjuk, nastan skollik sammansattning. N;tgon regelbundenhet och skarp at- 

 skillnad uti detta hanseende finnes derfOre ingenstades har utpraglad. De harda qvarz- 

 radande varieteterna nanna sig till och med stundom till verkliga qvarziter och det ar 

 troligen dessa afarter, som uti embetsberattelserna har fran faltet finnas upptagne och be- 

 narnnde sasom "halleflinta", ehuru nagon sadan bergart, efter det begrepp man vanligtvis 

 faster vid detta namn, ingenstades, sa vidt jag kunnat se, vid Dalkarlsberget star att 

 finna. Ocksa hafva dessa qvarzitlika bildningar for ingen del nagon sjelfstandig utveck- 

 ling, utan upptrada endast sasom tillfalliga lokalbildningar, de der ratteligen aro att be- 

 trakta an sasom verkliga ofvergangar ifran, an ater sasom blotta utskiljningar uti den 

 vanliga glimmerskiffern, med hvilken de salunda i alia handelser aro uti geogenetiskt han- 

 seende pa det narmaste fdrbundria. I forra fallet hafva de da mera naturen af lager, i 

 sednare hiindelsen mera skapriaden af lirisformiga eller stocklika eller helt och ballet oregel- 

 bundna kortlar eller ocksa af ganglika afskarande utfyllningar, men allesammans af mycket 

 foraiiderlig och olika inagtighet, utstrackning och lage. 



Hvad nu forst Rymningslagret betraffar, sa utgores detsamma, sa vidt man hittills 

 kanner, af en alltigenom odelad malmfyndighet, af ett enda malmlager, som med en medel- 

 magtighet af 2 3 famnar redan finnes uppbrutet till en langd af 100 famnar, utan att 

 clock gransen for dess faltstrykning hvarken at Oster eller at vester annu synes uppnadd. 

 Dess rigtriing tyckes, af de hittills skedda uppbrytningarne att domrna, icke vara sa all- 

 deles ratlinigt framlOpande, ty enligt kartefolierne 28 forefinnes atminstone tvenne mark- 



') Glimmerns farg ar som vanligt hvit eller grahvit. 



